Réžia:
Woody AllenScenár:
Woody AllenKamera:
Vilmos ZsigmondHrajú:
Gemma Jones, Josh Brolin, Anthony Hopkins, Naomi Watts, Freida Pinto, Antonio Banderas, Lucy Punch, Anupam Kher, Roger Ashton-Griffiths, Pauline Collins (viac)Obsahy(1)
Vášne a túžby zmenia životy manželského páru Alfieho a Heleny, ale aj ich dcéry Sally s manželom Royom. Po tom, ako Alfie opustí Helenu, aby sa venoval energickej a hlavne mladšej známosti, Helena prestane konať racionálne a riadi sa radami kartárky. Sally, ktorá nie je spokojná vo svojom manželstve, sa zamiluje do majiteľa galéria Grega a jej manžel Roy zas do tajomnej neznámej, ktorú pozoruje z okna svojho bytu. (STV)
(viac)Videá (1)
Recenzie (371)
tento film je oveľa viac než romantickou komédiou trpkou vzťahovou drámou, typická allenovská hudobná dramaturgia, nadnesený názov upozorňujúci na dôležitosť leitmotívu "okultizmu", ktorý je druhým rozprávačom príbehu, pričom ten prvý tiež prejavom podporuje "odľahčenosť" síce zvádzajú k tomu, že človek čaká humor, ale dočká sa len neskutočne boľavých právd o tom, akí sme, krutých zvratov a veľmi neveselých peripetií "rozpadajúcich" sa vzťahov: manželských, rodinných, pracovných. na woodyho naozaj až "pritrpký" kúsok vklinený medzi 2 podstatne veselšie dielka, ktoré ho kompenzujú (predošlý a nasledujúci film). charakteristický pre tento scenár je najme cynizmus - komentár rozprávača ešte asi nikdy nebol v kontraste s tým, čo sa hrdinom deje, taký cynický. ďalší prvok je skoro až divadelné záberovanie cez dlhé zábery, no nie statické, ale dynamické, sledujúce hrdinov motajúcich sa po "scénach" svojich súkromných divadiel. a posledným scenáristickým prvkom je "dekompozícia" - skoro každá mozaiková štruktúra naratívnosti smeruje k "zbližovaniu" a postupnému väčšiemu a väčšiemu prepletaniu sa jednotlivých rovín rozprávania, jednotlivých príbehov, kúskov mozaiky - no v tomto prípade sa "rozpadá", začíname v akej-takej "súdržnosti" príbehu jednej rodiny, ktorý sa postupne mení na viacero osobitných príbehov generácií, aby sa ešte ďalej od seba jednotlivé časti rozmieňali na menšie od seba sa vzďaľujúce jednotky: príbehy jednotlivých členov - a žiaden (alebo skoro žiaden) sa nekončí dobre, buď sa končí otvorene (s náklonom k "zlému" koncu) alebo len "menej zle". ()
Čyti hvězdy s odřenýma ušima. Od Woodyho bych přecijen čekal po posledních povedených zážitcích trošku lepší záležitost. Od Cokoliv asi nejslabší Allen, což ovšem nic nemění na to, že je to bez jakéhokoliv problému lepší než většina současné produkce. Prostě klasický Allen ukazující život tentokráte o něco více tragicky než obvykle. 70% Edit: po cca necelých dvou letech od projekce se musím přiznat, že film u mě hodně vyprchal a musím uznat, že v porovnání s ostatními Allenovými filmy posledních let se jedná o podprůměr a proto ubírám jednu hvězdu. ()
Woody natáčí stále neúnavně… jen už trošku unavuje. Vysoký tmavý cizinec je o něco vážnější než ostatní allenovské vztahovky, s označením komedie bych byl opatrnější. Podobně jako v Manželích a manželkách se větší serióznost projevuje lehce nervnější, byť ne vyloženě labilní kamerou. (Z formální stránky dále zaujmou nanejvýš dlouhé záběry, dané však především Allenovou nechutí natáčet příliš složitě.) Vyprávěn je film svižně a srozumitelně, nikoli světoborně, zapojení vypravěče vyznívá zejména jako autorova snaha o usnadnění práce, podstatné obstarávají scénář a herci. Scénář průměrný, bez jediné hlášky, kterou bych měl chuť citovat, a ve své „osudové ironičnosti“ zůstávající daleko za Match Pointem, jenž ideu „padesát na padesát“ zpracovává mnohem důsledněji. Herci nadprůměrní a dodávající filmu šmrnc a vtip i tam, kde zní bezkrevné hlášky a obehrané životní pravdy. Budiž Allenovi přičteno jako plus upozadění sebelásky – jeho jasně čitelné alter ego v podobě neurotické postavy chybí. Mám však nedobré tušení, že se nejvíce zhlédnul v postavě Heleny, která celý film otevírá. Je to přitom postava přecitlivělá, hysterická, sebestředná a bez smyslu pro humor. Snad Woody příštím filmem dokáže, že sám takový ještě není. 60% Zajímavé komentáře: ScarPoul, rowdys, marvan, uiu ()
Chápu, respektuji a přijímám genialitu a tvořivost pana Woodyho, ale já mu stejně pořád nerozumím. Dávám mu jednu šanci za druhou, ale stále mu neumím přijít na chuť. Na mě i tento jeho film působil plasticky a uječeně. Navíc mi to přišlo jako zbytečný film, se kterým se málo kdo ztotožní, neboť neměl žádné emoce (krom jekotu ovšem). Nechci Woodyho a jeho tvorbu zbytečně kritizovat, jenom ho neumím ocenit. A stejně mu zase dám další šanci ;). ()
Vyzrálý Woody, jak ho mám ráda - hravý, zveličující, zesměšňující a zde navíc i noblesní, a přes všechnu tu tragiku vlastně velmi uvolněný. Ženské obsazení bez chyby (včetně úžasných kostýmů), z mužského mi nesedl Josh Brolin, zato mi přijde, že své alter ego Woody tentokrát rozdělil do dvou postav - Heleny Gemmy Jones a Alfieho Anthonyho Hopkinse, přesně podle své rozpolcenosti... Woody neohromující, ale právě ten, kterého mohu vidět s chutí znovu. ()
Reklama