Réžia:
Henry LevinKamera:
Leo ToverHudba:
Bernard HerrmannHrajú:
Pat Boone, James Mason, Arlene Dahl, Diane Baker, Thayer David, Alan Napier, Robert Adler, Red West, Ben Wright, Bert Stevens, Ivan Triesault, Edith Evanson (viac)Obsahy(1)
Na začátku filmu se seznamujeme s profesorem Lindenbrookem (James Mason), pracujícím na univerzitě v Edinburghu. Tomu se dostane do rukou neobvyklá hornina, pocházející z Islandu. V této hornině jsou vyryty značky, které používal vědec Arne Sacnussem. Ten se vydal na výpravu do středu Země a už se nevrátil. Profesor Lindenbrook se rozhodne vypravit v jeho stopách. Vezme s sebou i svoji dceru Jenny a jejího snoubence Aleca. Přidá se k nim i Carla Göteborgová, manželka zesnulého vědce Göteborga, který se pokusil Lindenbrookovi ukrást jeho výpravu. Byl však sám zabit hrabětem Sacnussemem, potomkem Arne Sacnussema ,jenž se rozhodl jít v jejich stopách a dobýt tak slávu a bohatství. Naše přátele rozhodně nečeká lehká cesta. Jestli se jim podaří úspěšně dokončit svoji výpravu a přežít všechna nebezpečí, to se dozvíte v tomto filmu, natočeném podle populárního románu Julese Verna. (Šimpy)
(viac)Recenzie (57)
Krásné zpracování mé oblíbené verneovky. Film byl natáčen mj. v Carlsbadských jeskyních v Novém Mexiku, které z hlediska jeho působivosti sehrály stejně důležitou roli jako bez výjimky výborní herci (a samozřejmě i Gertrude :). ()
Poctivo staromódna Verneovka poteší roztomilým vizuálom a ponúkne presne očakávané dobrodružstvo, ktoré nesklame. ()
Do původně striktně mužského Verneova dobrodružství je zde Holywoodem propašována žena, sám děj je tak úžasně nepravděpodobný (což je do značné míry zásluhou předlohy), triky průhledné (leč poctivě zpracované, žádné jedničky a nuly), ale film neztrácí tempo a má své naivní kouzlo. ()
James Mason je pro mě více méně zárukou kvality v každém případě a nezklamal mě ani v tomto snímku, který je navíc krásně fantasy, a to hlavně díky výborné předloze, ale i díky zpracování. Tohle jsou ty staré efekty, které prostě miluji, navíc práce s ještěrkami se povedla. Vypadají nádherně uvěřitelné jako obří ještěři. Naivní a přitom nádherné. ()
Podla mna si najlepsie filmove spracovanie od Verna predviedol reziser Henry levin so svjim filmom Cesta do Stredu zeme. Scenar je vyborny, k tomu sa aj par trikov a kvalitnych dialogov najde : 82 % ()
1798. hodnocený film: Tak takhle nějak si představuji zpracování Verneovky. Vynikající herecké výkony, skvělé kostýmy i kulisy a to nadšení ve tváři každého z herců, vždyť to je nádhera. Ještě bych si dovolil vyzdvihnout i skvělý český dabing. Opravdu parádní podívaná a tady vidím i velkou podobnost se snímkem Karla Zemana Cesta do pravěku". 4* jsou tedy jasnou volbou a můžu s klidným svědomím říct, že spousta dobrodružných soudobých filmů by se tady mohla učit. 4* ()
Další zfilmovaná Verneovka, která se mi zatraceně líbila. Proti knižní předloze tam jsou samozřejmě změny, některé větší, některé menší, ale ničemu nevadí. Herecky béčkově ucházející, scénáristicky také nic moc, ale co se týče výpravy, efektů a looku, tak si nemůžu stěžovat. Vypadá to všechno perfektně a z náročnějších efektů pak musím vyzdvihnout hlavně tu scénu s obříma varanama, která je (stejně jako zbytek filmu) neskutečně ohromující a hlavně důkaz toho, že staré, povětšinou ruční efekty jsou mnohem hezčí a příjemnější, než ty moderní. Skvělá dobrodružná podívaná pro celou rodinu, klasická padesátková s divadelníma kulisama, ale bavící a se suprovou atmosférou. Navíc se to vcelku drží předlohy (což se dá říct jen u mála Verneových adaptací), takže za mě spokojenost. Vůbec bych se nezlobil, kdyby to někde odvysílali, brněnský dabing v čele s Janewayovou (Sylva Talpová) zní skvěle. 80%. ()
Uplkaný předobraz Indiana Jonese... Dimetrodon s kterým se hrdinové příběhu utkali, je rod vymřelého masožravého pelykosaura. Žil v období permu (mladší prvohory, asi před 280 až 265 miliony let). Jeho zvláštním znakem byla výrazná hřbetní plachta, sloužící zřejmě k termoregulaci nebo k vnitrodruhové signalizaci. Ve své době představoval nepochybně dominantního predátora, při délce 3,5 metru a hmotnosti asi 200 kg byl největším dravým tvorem svých ekosystémů. Ve filmu za skutečný exemplář zaskakovala zvětšený a domaskovaný Leguán nosorohý. ()
Cesta do středu Země patří k těm skvělým nestárnoucím sci-fi. Povedená adaptace slavného románu Julese Verna nabízí vše, co žánr v padesátých letech nabízel, včetně koňské dávky naivity. Děj se od originálu dost liší, což určitě není na škodu. Film je díky tomu napínavý i pro diváky znalé knižní předlohy. Herecké výkony jsou slušné, filmové triky na svou dobu výborné, a atmosféra kouzelně roztomilá a optimisticky dobrodružná. Velké plus je přidání ženské postavy. Prvek, který by v seriózněji mírněném papírovém románu vadil, přináší spoustu možností k osvěžení zápletky. ()
Taká romantická dobrodružná pohádka, dosť naivné a pôsobiace miestami smiešne. Ale malo to aj svetlé stránky ako zobrazenie vyhasnutej sopky a pod. V tej dobe to bol určite parádny zážitok vidieť. No hodinu sa rozhodovať že pôjdu na dobrodružnú cestu a potom druhú hodinu skoro len ísť a zostupovať dole bolo dosť nuda. (2,5*) ()
Kýč místo dobrodružství.¬ V místech, kde zdejší uživatel fragre obdivuje "nádherné staromódní dobrodružství" vidím já umělohmotný scénář tehdejšího USA filmového velkoprůmyslu; milý humor Verneův nahrazen přituplými nápady "hollywoodských" "mozků" zaměřených na ženy či drůbež (souvislost se pochopí po zhlédnutí); papírové kulisy jsou až příliš odfláklé i na dobu natočení (je to prostě dáno ne dobou, ale nepéčí — vždyť oni nám to diváci zbaští, známe své Američany, točte se, dollars!). Zpracováním necílí snímek ani na mládež, s ohledem na jisté náznaky mezi profesorem a vdovou.¬ Jak nesnáším "artová" díla, snoby a jejich komedie, ještě více je mi protivný přístup k umění, jaký předvedla tato "Cesta do středu Země". Doporučuju jako krajní případ pro maminky, jejichž děti jsou zrovna zlobivé a ony je chtí zabaviti.¬ Na závěr malá poznámka o kýči, kterým tato "Cesta" je. Nevadí mi, ba, mám rád kýče druhu obrázků s jelenem, zátiší s trpaslíkem atp.; ale udělati z Verneova románu kýč — to je totéž, jako byste Moně Lise od da Vinchiho přimalovali knír. Tfuj.¬ Příhodná opoznámkování: uživ. Mikino00, xaver. ()
Výborně jsem si to dobrodružství užil! Tento film stojí především na: 1) skvěle zvolených postavách. Takhle zajímavě složený tým jsem v podobných filmech snad ještě neviděl. A láska hlavního hrdiny se výpravy neúčastní, zůstala doma, to je taky velké plus. 2) velké výpravě, propracovaných kulisách, skvělých tricích. 3) příběhu, který za ty 2 hodiny ani jednou neklopítne a dokáže diváka udržet v napjatém očekávání nadcházejících událostí. ()
4+. Tohle je doopravdy vtipnej filmek. Cesta do stredu Zeme v temer ironickem duchu! Velmi sympaticka Arlene Dahl jako jedina hlavni zena a s ni tri podivini na dobrodruzne ceste bez vysledku. Nicmene, je to krasne odpocinkove a naivni pokoukani... P.S.: Lindenbrook svoji dceru Jenny na vypravu nebere! Ta zustava pekne doma a ceka...Tolik jen pripominka k "Obsahu"... ()
Další s Verneovek, která se moc nepovedla. A vůbec, marně tápám v paměti, zda se nějaká filmová adaptace Verneovek povedla, s výjimkou báječných Zemanových zpracování. No ještě jsme si vzpoměl na podle mě vynikající sovětskou adaptaci románu Děti kapitána Granta z roku 1936. Absolutně nepochopím, proč režisér pošle pod zem dvě ženy, když podle literární předlohy se výpravy zůčastnili profesor mineralogie Lidenbrock, jeho synovec Alex a islandský průvodce. Je to stejné, jako kdyby někdo zfilmoval román Tři mušketýři a do hlavních rolí mušketýrů by obsadil dva muže a dvě ženy. Pěkný nesmysl, žejo. Nicméně režisérovi Levinovi přišel tento nesmysl zajímavý. Žel ke škodě filmu. Když se však podívám na filmografii režiséra Levina, tak se ani nedivím. ()
Keď som mal detské roky, tak to bola pecka. Teraz nepozerateľné, ale zato k Verneovi najbližšie zo všetkých doterajších spracovaní. ()
Cesta do středu Země je přesně ten film, který bych jako dítě absolutně miloval. Klasická Verneovka, poměrně klasicky natočená, ve které sledujeme expedici do středu Země - profesor, vdova po jiném vědci, mladý student a islandský svalovec. A taky jedna kačena, která je pomalu nejsympatičtější postava expedice :) Ale držet palce budete i všem ostatním. Jistě, chtělo by to možná režiséra co by tomu dal větší spád, chvíli to trvá než se začne samotná expedice a ta je z většiny je bloudění mezi padesáti odstíny šutrů. Ale ta zvědavost na co hrdinové narazí a jak to dopadne funguje na 100% a je také odměněna - SPOILER skvěle udělaní obří ještěři a na konce ruiny Atlantidy. Na rok vzniku je to natočeno asi nejlíp jak to šlo a výsledkem je poctivý dobrodružný film podobný naší Cestě do pravěku. Proto si tentokrát rád nadhodnotím na 5*. PS: Po Ricky Nelsonovi v Rio Bravo je tu další 50s zpěvák Pat Boone v roli studenta a nebyl vůbec špatný. Dobrodružný film roku 1959. ()
Vzhledem k technickým možnostem padesátých let moc dobře natočený film. A mýtus, že lze prolézt skrz zeměkouli, je krásný. Tento motiv se objevuje i v závěru Poeovy knihy Dobrodružství Arthura Gordona Pyma, ale ta snad ani nebyla zfilmovaná nebo o tom aspoň nevím. ()
Tak takto si predstavujem spracovanie Verneho románu. Prekrásne prostredie, v ktorom sa natáčalo a kulisy vyzerajú reálnejšie ako v modernom 3D spracovaní. Zrejme preto, že reálne vytvorené sú. Úžasná hudba aj samotné piesne, ktoré vo filme zaznejú. Predstavitelia hrdinov hrajú dokonale, za všetkých vyčnieva Hans, skvelé obsadenie. Dokonca som sa aj viac krát zasmial, za čo vďačím skvelému scenáru. Jednoznačne majstrovské dielo, ktoré predčí všetky ostatné verzie. ()
Tohle je hodně špatné, jako by se autoři nemohli rozhodnout, zda chtějí točit odlehčenou či vážnou verzi a předhání se v počtu porušených zákonů fyziky či nelogičností. Film s chabými efekty na svou dobu, mizerným scénářem a natahovaným dějem, mě velmi nebavil, je to těžké když jedinou sympatickou postavou je kachna. ()
Na dnešní dobu vtipně vyhlížející, papundeklové triky, avšak podle mého stále nepřekonaný, tudíž ostuda dnešních filmařů. 75% ()
Reklama