Réžia:
Jane CampionScenár:
Jane CampionKamera:
Greig FraserHudba:
Mark BradshawHrajú:
Ben Whishaw, Abbie Cornish, Kerry Fox, Paul Schneider, Thomas Brodie-Sangster, Antonia Campbell-Hughes, Jonathan Aris, Roger Ashton-Griffiths, Amanda Hale (viac)Obsahy(1)
V Londýně roku 1818 se odehrává tajná láska mezi mladým básníkem Johnem Keatsem (Ben Whishaw) a "dívkou od vedle", Fanny Brawneovou (Abbie Cornish). On si o ní myslel, že je koketa, ona se nezajímala o literaturu. A přesto se našly okolnosti, které je spojily dohromady, ovlivnily básníkovu tvorbu, ale také je kvůli jeho nemoci navždy odloučily. (j.o.j.o.)
(viac)Recenzie (111)
Předlouhá nezajímavá nudaaaa.... Obecně mi filmy z tohoto období Anglie nesedí...snad s výjimkou Pýchy a předsudku nebo Malých žen....tohle ale svou nezáživností strčilo do kapsy i vše ostatní, co jsem viděl. Moc dobře nechápu, proč se něco takového natáčí. ()
Mé srdce vskutku plesá, když vidím díla takto skvostná ()
průběh vztahu mezi Keatsem a Fanny je tak vleklý a chvílemi až nudný, že mě nechal naprosto chladnou. celou romantickou atmosféru filmu bohužel tvoří pouze kouzelný vizuál. a že je fakt krásný. ()
Najlepší Campionovej film. Hlavne pri Piane som mal pocit, že sú niektoré veci réžijne nezvládnuté, ale tu ma ten pocit obchádzal a na konci som sa skoro rozplakal(vzhľadom k tomu, že je to film o romantickom básnikovy je tá emócia na mieste ;) Hlavná hrdinka žije vo svojom gýči, čo kontrastuje s frustráciou hlavného hrdinu, ktorý si ju nemôže vziať kvôli nedostatku financií, je to v podstate taký príživnícky umelec, lenže v tej dobe sa existenčné problémy nereflektovali preto je Campionovej film ozvláštňujúci pohľad do minulosti. ()
Dvě hodiny plný nudy. ()
Něco tak nudného a unylého se jen tak nevidí. Jediné plus je kamera a exteriéry, zbytek je odpadový. Naprosto nepříjemní herci, příěh o dvou flákačích, který jen tak plyne a v podstatě se tam nic neděje. Herci taky parádně přehrávají. Byl velký problém to vůbec dokoukat do konce. ()
Historické dobové filmy (obzvlášť ty anglické) s duchem romantismu, jejichž látka a zpracování jsou pojmuty s citem a s ohleduplným filmařským týmem, se mi povětšinou potvrdily jako plnohodnotné. Pokaždé tak mohu přemítat nad konečným dojmem. Nejlepší zážitek byl bezpochyby Pýcha a předsudek, naopak zklamáním bylo nejnovější zpracování Královny Viktorie. Bright Star, nepříliš ohromující námět zachycující pravděpodobně ten nejzajímavější úsek života Johna Keatse, staví především na hereckých schopnostech ústřední dvojice. Větší prostor je dán Abbie Cornish jakožto Fanny Brawne, osoba, která tak silně ovlivnila básníkův život. Velmi komorní příběh, který se může pochlubit výtečními výkony, Ben Whishaw a Abbie Cornish, hrají s nenucenou lehkostí a v krásných exteriérech. Vypravování o křehkém osudu těch dvou se v urč. aspektech může jevit jako natahovaný, ba i zdlouhavý, ale naštěstí já si snímek dokázala vychutnat a vidět v něm to nevinné, čisté kouzlo. ()
Áno..chladné, silné a veľmi anglické. ()
Konečně! Půl roku jsem čekala, půl roku... a dočkala jsem se. A dostala jsem přesně to, co jsem chtěla. Romantické drama s nádhernou hudbou, nádhernou výpravou a tím nejcennějším, co film může mít - to jest skvělé herecké výkony. Ben Whishaw byl jako John Keats tak dokonale nenucený a přesvědčivý, že ač mezi fanoušky poezie nepatřím, s ním bych se jí dokázala učit hodiny a Abbie Cornish dokázala že hrát skutečně umí, navíc je opravdu krásná a její anglický akcent byl velmi roztomilý. Proč tak krásné filmy, jako je právě Bright Star míjejí česká kina obloukem, je mi záhadou... ()
Na první pokus rozčarování, zklamání v porovnání s očekáváním a velkými nadějemi, které jsem do filmu vkládala. Přiznám se ale, že bez titulek jsem dialogům často špatně rozuměla, takže jsem například zcela nepochopila postavu Paula Schneidera. Uvidíme napodruhé... Jinak Abbie je skutečně přírozeně krásná žena a kvalitní herečka. Prozatím 70%. ()
A já tomu tak věřila... Bohužel, bylo to zdlouhavé a nicneříkající. Ani postavy nebyly nic extra. Smysluprázdné verše a hudba spíše směšná než krásná. Bohužel. Akorát asi trochu kamera a kostýmy stály za to. A přitom to na začátku vypadalo tak slibně. ()
5* musím dát hlavně proto, že už je to docela dlouho, co jsem viděl tak krásný romantický film. ()
Nejromantičtější film co jsem kdy viděla....nejkrásnější láska je ta nenaplněná... ()
Téhle vizuální básni a historické lovestory o Johnu Keatsovi nelze vytknout zhola nic. Snad vyjma nestravitelnosti pro většinovou obec. Výborné a přirozené herecké výkony (krásná Abbie Cornish - Fanny, sugestivní, drobný Ben Whishaw - Keats, klidná, milující Kerry Fox - matka, velmi zneklidňující a složitý Paul Schneider coby přítel a sponzor Brown atd...!!!), úchvatné scenérie (každý záběr je absolutně dotažený do detailu), vizuální poezie (!!), až neuvěřitelné kostymérské kreace (Oscar za kostýmy by byl zasloužený) a v neposlední řadě notná dávka dovzdělání o nadaném básníři, jehož většina sotva zná od jména (včetně mě). Jane Campion je, alespoň v tomto díle, perfekcionalistická tak, jak jen lze být a nedala mi nevzpomenout na Miloše Formana, točícího sveřepě obdobné, skvělé, ale divácky neatraktivní, biografické filmy... ()
Člověka chytne za srdce Keatsova poezie i jeho příběh. Vynikající kamera, velmi dobří herci. ()
Tak se opět setkáváme Jane a zase Ti musím za tvůj film poděkovat. Tvé filmy jsou zcela jiné než ty ostatní. Jsi žena s velkým Ž, ta co opravdu chápe a rozumí. Milostný příběh je věcí tak intimní, že nejsou potřeba velké dějové zvraty, nenadále dědictví od neznámých příbuzných, zrady, intriky a šťastné či nešťastné náhody. Tyhle telenovely nevyprávějí příběhy nás obyčejných lidí. Většina ldských lásek je tichých a nenápadných, ale ať se nikdo neopovažuje říct, že menších nebo méně důležitých. Tento film je příběhem dvou lidí, co si k sobě najdou cestu. Ta cesta je strmá až se po ní nedá jít. Ale není to právě o tom, že kráčíme, i když není kam? Srovnávat s filmy jako Piáno nejde. Piáno byl strhující film s výraznější dějovou linkou, kterou většina lidí pro uznání filmu potřebuje. Přesto je pro mě Bright Star film hodný Jane Campion. Pro mě důležitý pocit, který ve mě film vyvolá, změnu chci cítit uvnitř sebe, ne na plátně. Bright Star si ale nezaslouží být v modrých barvách, měla by zářit jasně - červenou. ()
Nepřišlo mi to ani trochu romantický, ani trochu dramatický a už vůbec ne uvěřitelný - to ať mi nikdo neříká, že tohle byla sonda do roku 1818, ani náhodou NE, nekompromisně ne... ()
Film mě zklamal, i když je vyprávěn kultivovanou formou. Možná až příliš kultivovanou a příliš nezaujatou, takže působí chladně, odtažitě - v rozporu s tématem, a hlavně v rozporu s city, jež chce rozehrávat na plátně i v divákovi. Co mi však hlavně vadilo, byla sociální neurčitost příběhu - nejasná sociální zakotvenost postav. Ano, sice se zhruba dozvíme, že slečna Fanny je asi dobrá partie, zatímco nemajetný Keats nemůže na ženitbu ani pomyslet. Tubera je v tomto smyslu menší překážkou než prázdné kapsy. Nicméně právě rozdílnost v majetku musela být zdrojem silného konfliktu, zvláště když jedinou kariérou ženy byl výhodný sňatek. Ve snímku je ale tento silný a příběhotvorný rozpor jakoby zahlazen diskrétností okolí, chápavostí matky (!) atd. Tím paradoxně skutečná historická "love story" účinkuje poněkud nakašírovaně a nevěrohodně. A tak nejlepším dílem režisérky pro mě i nadále zůstává Portrét dámy. ()
Krásný film, který ocení citlivé duše a romantici.Čistá a křehká láska. Chvála pro herce, kostýmy a kameru. MOOOC pěkné! ()
Reklama