Obsahy(1)
Tento jedinečný dokument sa nakrúcal v priebehu piatich rokov v New Yorku, Connecticute, Paríži, Valencii, Madride, Prahe, ale aj na ďalších miestach v Českej republike. Nepripomína najväčšie úspechy alebo slávne Formanove filmy. Je o živote, o tvorivosti, životných peripetiách a o sile premôcť zlé prízraky. Nie je prvým dokumentom o Milošovi Formanovi. Bolo ich natkrútených niekoľko. Aj Miloslav Šmídmajer sa k rovnakej látke po rokoch vracia a vytvoril Formanov osobný príbeh, zabiehajúci do najintímnejších detailov jeho života. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (151)
Postrádal jsem víc iniciativy ze strany tvůrce přijít s něčím novým, originálním...Především mi chyběl větší důraz na téma Formanova rozhodnutí (dilematu) opustit vlast a rodinu na úkor šance prorazit v zahraničí a svobodně tvořit. Nepřísluší mi ho za tento krok odsuzovat a ani tak nečiním. Ale pokud měl dokument přijít s něčím novým, neotřelým a nebýt jen oslavným portrétem, tak přesně toto téma by mu dodalo na zajímavosti a posunulo by ho v mých očích výše. Je ovšem otázka zda vůbec Forman chtěl toto téma více rozebírat a otevírat veřejnosti...Má koneckonců plné právo to neudělat. ()
Největším problémem tohoto dokumentu je, že o Milošovi Formanovi už bylo natočeno mnoho a divák poučený se nedozví nic zásadního. I když... Miloš Forman je takovou osobností, že dokáže více než tříhodinový dokument utáhnout často sám. Nejvíc mě ovšem fascinuje, že tenhle náš nejproslulejší režisér je známý svou lidovostí a zároveň mu to myslí, takže točí inteligentní filmy. Takový člověk českému filmu hodně chybí a chybět bude. 90%. ()
Přiznám se, že naprosto nezvládám oddělit mou lásku k Milošovi Formanovi od tohoto dokumentu a tak jediný vodítko pro mé hodnocení je jiný a jinak zaměřený dokument s Milošem Formanem, Drž se toho snu. Miloš Forman je neuvěřitelný vypravěč. Všechno co povídá říká tak jak si to myslí, žádný "bacha abych někoho nenasral" "budu radši říkat co mě napíšou moji agenti, kvůli mé image", ne nic takovýho. Forman je svůj, co srdce, to jazyk a to se mě na něm neuvěřitelně líbí. Když si k tomu připočtu co všechno dokázal, že v Americe se vypracoval od hovna k trůnu jen díky svému neuvěřitelnému talentu necítím nic jinýho než obrovský respekt a úctu k tomuhle chlapovi. To jak o něm mluvili všechny ty filmové stár bylo fakt nádherný. Javier mě úplně dojal, on sám je skvělej chlap, takže takováhle upřimná poklona na adresu Miloše je o to krásnější. Já osobně beru tento dokument jako setkání s někým koho si vážím a jehož vyprávění mě nikdy nebude nudit. ()
Pokaždé, když se chystám na nějaký dokument o nějakém herci nebo režisérovi, pokaždé čekám, co si z toho dokumentu vezmu, a samozřejmě to, dle těch tvůrců, musí být to nejlepší. U tohoto dokumentu s Milošem Formanem jsem měl ale pocit, že on na kamery nemusí vůbec nic hrát, nemusí se nijak chovat, on prostě skutečně je takový, jaký je. V každém ohledu. Upřímný, ale rázný režisér, který Vám v klidu před kamerou řekne "serem na to, jdem na pivo" nebo, kterej jen tak vypráví, jak snadno se uživit v Americe, když nemáte peníze. Miloš Forman zažil hodně, především zlého, ale podle mě se s tím popral nejlépe jak mohl a já jsem na něj nesmírně hrdý. Na to, jak hrdě prezentoval naší zemičku, i poté co tu prožil tolik zlého, a nezapomněl na ní. Miloš Forman je skutečný formát, o kterém jsem toho příliš nevěděl, zato ale potkat ho kdekoliv, mám zaručeně o zábavu postaráno. On totiž povídá, hodně povídá, povídá rád a je to nesmírná radost ho poslouchat. Škoda, že jsem viděl jen tu zkrácenou verzi, rád bych se někdy podíval na celý dokument, protože věřím, že bych se bavil. Nehledě na to, že jsem se naprosto rozplýval, když jsem poslouchal jak Michael Douglas, Natalie Portman, Woody Harrelson nebo Javier Bardem o něm povídali s takovou vervou a zaujetím, že z toho bylo nádherně vidět, jak si těch jeho filmů neuvěřitelně váží. Byla to hezká návštěva k rodině Formanů, hezky se na ní koukalo, a kdybych mohl, koukal bych na ní pořád. ()
Dokumentární portrét režiséra posíleného volbou být vydán na milost divákovi... ()
Jeden z momentů, které mi utkvěly v paměti: Miloš Forman sedí u stolu se dvěma bývalými spolupracovníky a vypráví jim o svém posledním setkání s Truffautem krátce před jeho smrtí. Obsahově banální historku podá formou krátkých vět, evokujících emotivní scénu z nějakého dramatu, kterou vám představivost plasticky zhmotní už "filmově" sestřiženou na nezbytné minimum. Od této situace se snadno odpíchnu, protože bezděky odhaluje klady i zápory celého filmu. Miloš Forman je pán v letech a jako takový nachází potěšení ve vzpomínkách. V takovém bilančním dokumentu, jakým je Co tě nezabije, je to dvojsečná zbraň. Ano, pan Forman je viditelně ochotný vyprávět, cítí k tazateli důvěru, je potěšený jeho zájmem, uvolněný, to všechno je dobrý základ. Režisér Šmídmajer bohužel vše nechává na něm. Neptá se na podrobnosti, nikdy nic nenamítá, neinspiruje, rozvodněnému řečišti hovoru jen zřídka a neobratně staví hráze analogiemi ve Formanových filmech. I když Šmídmajera nevidíme, tušíme v něm tichého obdivovatele, který uctivě mlčí, když jeho idol hovoří a pietně ho nechá, ať si sám vytesá takový pomník, jaký si sám přeje. Takže je to nakonec víc Formanův vzkaz světu, za koho se považuje nebo jak by chtěl být vnímán, než Šmídmajerův autorský pohled na něj. Budiž. S tím ale souvisí nemálo přidružených neduhů. Nelze si nevšimnout, že mluví-li Forman anglicky, snáze formuluje věty, kdežto v češtině už déle hledá slova a místy vyloženě blábolí, aby získal čas si vše promyslet. Šmídmajer tyto momenty neumí zajímavě sestříhat a třeba hned úvodní dvacetiminutová sekvence o mistrově dětství je bezmála k nepřečkání. Pokud se Forman setká s dalšími "postavami", Šmídmajer je opět jen okouzleně pozoruje v domnění, že třeba scéna "Velký režisér a jeho synové večeří v čínské restauraci" je sama o sobě dost silná. Protože synové jsou evidentně v rozpacích, proč je ten člověk sakra nenechá v klidu najíst a pohovořit s otcem, je to znovu rozšafný Forman, kdo režiséra tahá z bryndy. :-) Zvláštní je, že i když si z toho teď dělám legraci, vlastně mi to tolik nevadilo. Miloš Forman ve filmu rutinovaným způsobem vypráví mnoho věcí, které už vyprávěl jindy a jinde, ale zdá se, že je zde opakuje s větším zájmem a potěšením. Škoda, že výpovědi herců nebo spolutvůrců jeho filmů jsou řešeny tradičně jako mluvící hlavy podmalované kýčovitou hudbou a v kontrastu se šťavnatým Formanem působí strojeně a tuctově. Chápu, že dopřát jim setkání a učinit každého z nich aktérem nějaké exkluzivní situace by bylo logisticky, organizačně a proto i finančně náročné a tohle je levný český dokument. Chápu to a jsem rád i za stávající výsledek. Ale stejně mě to mrzí. 60% ()
Robustní vypravěč Miloš Forman sytou ryzostí svého vypravěčského nadání prochází svým životem jako prvořadý odborník i umělec na svůj život i dílo zároveň. Je také jasné, kým je: Čechem na životním americkém zájezdu. Ale skutečně doma je v Čáslavi, Starých Splavech, Poděbradech, Praze. Vedle národního umělce Otakara Vávry a národního umělce Martina Friče další špičková osobnost našeho filmu. Osobnost světová. ()
Přiznávám, že nehodnotím ani tak technické zpracování, jako spíše osud jednoho člověka. Ale i tak se domnívám, že dokument je to velmi zdařilý a hodný pozornosti. (FNR Písek 2009) ()
Viděna verze 224 minutová. Pro mě neuvěřitelně dlouhá doba, ale při sledování tohoto dokumentu čas rychle plynul a rázem jsem zjistil, že už je bohužel konec. Jen škoda, že dokument nebyl ještě delší, jelikož Formanovo vyprávění bylo neuvěřitelně zajímavé. Zasloužené 5 hvězdičkové hodnocení.... ()
Zkrátka Miloš. Otec, filmař a světoběžník. Vyprávěné Milošem o Milošovi a doprovázené jeho nejbližšími. Na DVD s příjemnou porcí bonusů. Jediná výtka opět patří PR, protože takový lidský dokument propagovat pozérsky pokuřující momentkou je silně OT. ()
Viděna prodloužená (224minutová) verze. Miloš Forman je režisér, kterého mám už dlouho v TOPce režisérů. Ale až tenhle dokument mi otevřel oči a já se až styděl, protože jsem se o něm samém nevěděl prakticky nic. Nevěděl jsem, co se stalo s jeho rodiči, nevěděl jsem, že je v Americe stále tak uznávaný… Ale možná to je ten důvod, proč byl tento dokument natočen - pro takové, jako já, kteří sice vědí, že Miloš je skvělý režisér, ale nevědí, že je taky takový normální chlap, s kterým je radost spolupracovat (slova Natalie Portman) a který přesně ví, co chce točit a jak to chce točit. Dokument, který jsem viděl já, měl bezmála čtyři hodiny (byly to čtyři díly rozdělené po 56 minutách) ale upřímně můžu říct, že jsem se nenudil ani jednu z těch minut a že jsem si prostě musel pustit všechny díly naráz. Nejen, že se dozvíte spousty zajímavostí (např. že samotný Truffaut (mimochodem, velký Formanův kamarád) zaplatil za film Hoří, má panenko, protože od něj producent dával ruce pryč) uvidíte spoustu známých osobností (Portman, Douglas, Harrelson) a vyslechnete si spoustu zajímavých historek, které jsou někdy úsměvné (např. že na konkurzu pro film Vlasy se sešli jak Madonna, tak Bruce Springsteen) a někdy zase pochmurné (hlavně ze začátku, kdy vypráví o rodičích). Jsem rád, že jsem tento dokument viděl, protože díky němu jsem mohl nahlédnout do života jednoho génia, který dost proslavil Českou republiku. Doufám, že pan Forman natočí ještě mnoho skvělých filmů a já mu přeju, aby mu zdraví vydrželo co nejdéle a chuť pro natáčení filmů taky. ()
Forman zůstává v tomhle dokumentu naštěstí normálním člověkem, žádnou nabubřelou primadonou (no, možná až na to Porsche, kterým jezdí : ))) Jen škoda, že se tak málo mluvilo o jeho úplných začátcích (obzvlášť o jím natočených českých filmech) a spíše se dozvídáme o jeho dění za oceánem. ()
Kdo četl Formanovu biografii "Co já vím? aneb Co mám dělat, když je to pravda", tomu tento dokument nic moc nového neřekne. Ale stojí za to si stejné historky poslechnout přímo z úst M.F. Dokument je možné rozdělit do čtyř úrovní, které se sice navzájem dobře propojují, aby vytvořily přehledný obraz Formanova života, nicméně jejich úroveň poněkud kolísá a lze je do jisté míry považovat za diskutabilní. 1. Vlastní Formanovo vyprávění á la "mluvící hlava", 2. Forman vypráví v kruhu své rodiny, 3. Forman v hospodě s Jean-Claude Carrierem a dalšími kolegy a 4. Kolegové vypráví o Formanovi. Tyto čtyři úrovně jsou tmeleny vhodnými ukázkami z režisérových filmů a celek působí velmi kompaktně, svižným dojmem, informativně poměrně hutně. Ovšem nelze se ubránit dojmu, že snímek trpí mýtizací hlavní postavy. Ne že by si to Forman nezasloužil, ale některé pasáže jsou až zbytečně servilní a přehnaná chvála ze strany např. Javiera Bardema či Annette Bening je jaksi nadbytečná... Jako audiovizuální verze a protějšek ke zmíněné knize je však tento dokument více než uspokojivý. ()
Kdyby se mě někdo zeptal, jakou profesi obdivuji ze všeho nejvíce, bude to zcela jistě režisér, zejména takový, který je zároveň i vizionářem. A jsem opravdu pyšný že i český národ má jednoho takového, který splňuje všechna možná kritéra, že může být považován za velikána světového filmu. Dokument „Co tě nezabije…“ není špatný, ale řekl bych že je velice obecný. Občas se dozvíme nějaké zajímavosti, ale jsou zde i věci, které zde vůbec být nemusely. Například pasáže z rodinného oběda bych oželel a naopak bych uvítal více informací z profesního života. Paradoxně nejvíce se mi z DVD líbily bonusové rozhovory, které obsahují velké množství skutečně zajímavých informacáí o natáčení atp. Přijde mi, že Miloš Forman by si zasloužil něco komplexnějšího a obsáhlejšího v ideálním případě něco podoného jako Stanley Kubrick: Life in Pictures. Moc mi nesedl ani hudební doprovod, který má někde až příliš velkou ambici ilustrovat atmoséfru jedntlivých momentů. To mi nesedlo zejména u historky s Jaws. ()
Forman spomína a robí to pútavo, dobre sa počúva a vzhľadom na svoj vek sa odprezentoval ako stále vitálny a nápaditý režisér a celkom pútavý rozprávač, ktorý neľahko prerazil medzi svetovú režisérsku špičku. ()
Hudba: Petr Malásek. Velice zajímavý dokument s velmi charismatickou osobností. Zatím jsem viděl pouze 110min. verzi, která mi přišla v několika momentech zkratkovitá, takže se moc těším na režisérskou verzi (a třeba už to bude na *****) (04.01.2011) Teď jsem dokoukal verzi v délce 224min. a příběhové zkratky nebyly bohužel rozvedeny, jen přídáno další (někdy více, někdy méně zajímavé) vyprávění, takže verzi 110min. bych dal 4hvězdy a u verze 224min. se přikláním spíše ke 3hvězdám, neboť nevyužít 224min. a zůstat v mnoha případech na povrchu, či přeskočit určité situace mi u tak velké osobnost příjde jako velká škoda (30.01.2012) ()
Když se na konci dokumentu Miloš Forman svých kluků zeptá na heslo a Jimmy a Andy mu odpověděli: "Rodina" a do toho hraje hudba z Přeletu nad kukaččím hnízdem, tak mě to silně dojalo. ()
Z celého dokumentu vyzařuje silná osobnost jak režisérská tak lidská, jejíž síla vězí v tom, že ze sebe nedělá víc než je, ale přitom si v každém okamžiku uvědomuje sám sebe - což je jeho základním měřítkem všeho kolem. ()
Dokument o nejznámějším českém emigrantovi z roku 1968 je velkým soustem pro kohokoli. Zvlášť když vezmeme v potaz náladovost a náročnost českého filmového publika. Lidem málo obeznámeným s životem a kariérou Miloše Formana (těch je u nás asi menšina) může film nabídnout poměrně ucelený náhled do autentických vzpomínek velkého režiséra. Pro ostatní (asi většina) může jít o vhodné doplnění širšího povědomí. Dokument je k osobě Formana zcela nekritický. Je celý v přátelském duchu, něco jako staří přátelé si sedli na kafíčko a zavzpomínali. Téměř posvátná úcta k velikánovi českého filmu je cítit z každého záběru. Těžko říci, zda je Formanův život a dílo skutečně takový, jak nám ho zde režisér Šmídmajer v necelých 2h nastínil. Na to si musí odpovědět každý sám. Tohle je sice jen jeden z úhlů pohledu, ale nejspíš všeobecně nejpřijímanější. Já bych minimálně uvítal silnější zaměření na práci a dílo, a to i v rámci této omezené stopáže. ()
V 77 letech toho říct tolik ze svého soukromí je slušný výkon. ()
Reklama