Réžia:
Masanori MurakamiEpizódy(11)
-
Aru seišun no hadžimari (E01)
-
Džúgossai, šinobi joru bjóma (E02)
-
Bjóki wa dóšite ataši o eranda no (E03)
-
Futari no kodoku (E04)
-
Šógaiša tečó (E05)
-
Kokoro nai šisen (E06)
-
Ataši no iru bašo (E07)
-
Iči rittoru no namida (E08)
-
Ima o ikiru (E09)
-
Love letter (E10)
-
Tóku e, namida no cukita bašo ni (E11)
Obsahy(1)
Kitou Aya, z jejíhož životního příběhu vychází tento seriál, byla teprve patnáctiletá dívka, když u ní doktoři diagnostikovali zákeřnou a nevyléčitelnou chorobu - spinocerebelární ataxii. Deset let sváděla Aya urputný boj s touto nemocí. Po celou tuto dobu zaznamenávala nejenom průběh choroby, ale i své stavy a myšlenky do deníků, a to takřka až do poslední chvíle, kdy byla schopna udržet pero v ruce. Deníky byly pak na sklonku jejího života knižně vydány a staly se jakousi pomocnou rukou pro další lidi trpící stejnou chorobou. V roce 2005 byl podle těchto deníků natočen seriál ICHI RITTORU NO NAMIDA (Litr slz). Tento silně emoční příběh, který je opravdu doslova plný slz, zachycuje Ayin osud ode dne, kdy se u ní projevily první symptomy až do chvíle, kdy Aya svůj boj o přežití prohrává. (Clareeta)
(viac)Recenzie (8)
Přeloženo. (Minimálně pár slovy ohodnotím, až to uvidím.) ()
Vážně děs, pokud chcete vylekat své přátele, nebo se podívat, jak netočit seriál, tady máte dokonalý příklad. ()
3 díly jsem vydržel sledovat, jak se všichni neustále litují a pláčou, ale víc už ne. Podobně jako film Sekai no Chuushin... je tohle pro mě za hranicí citového vydírání. Clareeta: Jasně, tak pokud má někdo nedostatek neštěstí, trápení a nemocí u sebe nebo svých blízkých v reálném životě, proč se nenechat ještě trápit a slzet 11x47 minut nad tím, že nějaká japonka má smrtelnou chorobu.. ()
Zastanu se seriálu. Lidem, kterým vadí se dívat na příběh člověka, který umírá, ať se na to rovnou nedivá. Lidem, kterým vadilo, že se tam neustále pláče - no, za prvý to není ani tak moc pravda, a za druhý, co čekáte? Že se tomu budou smát a budou si to až nemožně ulehčovat? Podle mě to bylo ještě dost optimistické. Dobří herci, zajímavý a smutný děj. Ale líbilo se mi to. ()
■ Řeknu Ti to rovnou: pokud nemáš rád silná dramata, pokud je Ti cizí bolest a utrpení cizích, pokud je pro Tebe empatie sprosté slovo a pokud film/seriál, který se Ti snaží vplout do hlavy, aby pak následně explodoval ve Tvém srdci a důsledkem toho Ti z očí tekla slaná kapalina, tak se na to nedívej. ■ Přečti si nejdříve obsah (nejlépe na: wiki.d-addicts.com), teprve až poté započni se sledováním... ■ Pakliže se na to skutečně podívat chceš, tak doporučuji si nejdříve pustit ... ne, plyn opravdu ne..., ale film, který byl natočen přibližně půl roku před tímto dorama. ■ Film se mi moc líbil, a když jsem začal sledovat i tento seriál, musel jsem dojít k tomu, že onen seriál je ještě lepší než samotný film, což je samo sebou trochu logické, když si vypočítáš, že film trvá 98 minut, kdežto seriál se odehrává v čase: 11x47 minut + 1x2 hodiny 27 minut (speciál natočený o rok a půl později). ■ V seriálu se můžeš podívat hlavní hrdince více do jejího nitra. ■ Ačkoliv skutečná Aya žila v letech 1962-1988, tak děj je přenesen do současnosti a namísto skutečného jména Aya KITÔ, bylo použito Aya IKEUCHI; zajisté došlo ve scénáři i k úpravám, které jsou pro filmovou branži zcela typické a do jisté míry jí vlastní, s tím je nutno počítat, ale to nejdůležitější, co se Aya snažila předat ostatním, je zde ponecháno ve své nejkrásnější možné formě... ■ Aya dle všech veřejně dostupných informací byla slečnou velmi silnou, a i když pro její rodinu bylo její onemocnění velkou ránou, tak se nevzdali a Aya bojovala do svých posledních sil a její rodina pro ni udělala úplně vše, co bylo možné... ■ Aya velmi milovala svou rodinu a snažila se přijmout život takový jaký je, i s jeho bolestmi. ■ A právě o tom, jak se z veselé silné mladé Japonky v těch nejkrásnějších -náct letech... stane ještě silnější a se smrtící chorobou ve svém těle, ještě více milující život... je tento seriál ■ Sledujeme momenty prostého štěští obyčejné středoškolačky, která má neobyčejně agresivní onemocnění. Prožíváme s ní chvíle, kdy jde poprvé na rande s klukem, její první a druhé zranění. ■ [SPOILER] A právě k tomu druhému zranění dojde na rande. Scéna, kdy spadne celou svou vahou na hlavu a diváci sledují, jak se pomalu rozlévá kaluž krve. [/SPOILER] ■ Zažíváme úzkost, při zjištění, co je to: "Spinocerebelární degenerativní onemocnění" a hrdla se nám sevřou při informaci, že tato nemoc je nevyléčitelná... ■ V seriálu jsme svědky toho, jak se každý zvlášť a každý svým vlastním způsobem musí vypořádat s tím, že Aya trpí "SDO". Celá její rodina se musí semknout, což samozřejmě nejde učinit jako lusknutí prsty, i zde se v počátcích objevují u členů rodiny rozdílnosti jejich povah a způsob, jakým se s tím chtějí srovnat a vyrovnat... ■ Otce hraje veterán japonských doramat, který si sem tam zarežíruje a občas také zazpívá, Takanori. Matku hraje Hiroko. Obě postavy jsou silní jedinci, ale každý jinak a také každý jinak prožívá zjištění o nemoci jejich dcery. ■ Mladší sestru Ako hraje velmi sympatická Riko, pro kterou bylo toto dorama, i když nehrála hlavní roli, v podstatě první velkou možností, aby ukázala, že není jen hezoučkou slečnou, kterou rádi fotografují, ale že má herecký talent. ■ Když pominu fakt, že všechny postavy se nějak vyvíjí, tak právě u Ako to pro mě bylo nejzřetelnější. Ten její přerod z drzé, večně odmlouvající a uzavřené, nesdílné a malinko sobecké dívky v slečnu, která miluje svou starší sestru, jakož i zbytek rodiny, a už se za nemoc své sestry nebude stydět. ■ ■ ■ Bylo by toho mnohem více, co mám na jazyku, rozumněj na klávesnici, ale daleko lepší než zde psát eseje a sáhodlouhé referáty a vypovídat pocity jednoho ubrečeného diváka, bude snadnější, když se na to podíváš a sám zhodnotíš. ■ Seriál se jmenuje "Litr slz", na to nezapomínej..., takže na narozeninové oslavě pro kamaráda toto nepouštěj, leda bys chtěl vytopit sousedy pod ním. ■ Celý litr slz jsem sice neuronil, ale myslím, že jsem byl velice blízko. ■ [Viděno poprvé: 100/100] () (menej) (viac)
Silný příběh, slabší provedení. Sympatické postavy, ale místy hůře natočené scény a přehnaně natahované... ale přesto mě to zaujalo. Podle mě v seriálu zachytili všechny body života hlavní postavy, které byly důležité a to vždy ocením. Je to příběh, který může potkat kohokoliv z nás. Proto si važme života, dokud můžeme. ()
Ano, je to vážně děs. Ale trochu jinačí, když si člověk uvědomí, že celý seriál je založen na skutečném příběhu životního utrpení. Slz jsou na obrazovce prolity mraky. O tom žádná. Ale stejné mraky jsou prolity i před obrazovkou. Možná je to tím, že jsem přecitlivělá ženská, ale ono to fakt nejde nebrečet, když vidíte, co všechno musela hlavní hrdinka v seriálu a potažmo i skutečná osoba snést. O tom, jestli je seriál dobře nebo špatně natočen, sestříhán, zrežírován, nemá cenu vést diskuse. Podívejte na Avatar! Režisérský kumšt všech dob a přitom hrozná slátanina! V Ichi rittoru no namida hraje hlavní roli především příběh. A ten napsal sám život! Pro mě bezkonkurečních pět hvězd plus další hvězdy za každou prolitou slzu při těch 11x47 minutách! ()
Chcete si pobrečet a to jako hodně pobrečet??? Tak se na toto dílko podívejte. Jediný důvod, proč tenhle seriál vznikl byl, že ho sponzorovali výrobci papírových kapesníčků..... chytré.... spotřeba jejich zboží po premiéře musela rapidně stoupnout. ()
Reklama