Réžia:
Andreas SulzerScenár:
Andreas SulzerKamera:
Hubert DopplerHudba:
Péter WolfObsahy(1)
Tým archeologů objevil v Krumlově, malém městečku v České republice, kostru ženy. Byla pohřbena v souladu s upírskými rituály: hlavu měla oddělenou od těla a položenou mezi kostmi dolních končetin, hrudník byl probodnut dřevěným nástrojem. Původ kostry se nikdy nepodařilo objasnit. Patří tělo tajné princezně, která byla v 18. století považována za upíra? Jak zemřela? Je právě tohle zdroj našich mýtů o upírech? (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (16)
Dokument, kde se přání stává otcem myšlenky :) ()
Odstrašující ukázka dryáčnictví rakouského pseudovědce Rainera Köppla i (režiséra a autora scénáře) Klause Steindla! Údajně historický dokument, cha! - Tohle nemá s historií a vědou pranic společného! Je to jen drzé parazitování na historické osobnosti, snaha o senzaci a záhadnost, manipulace s divákem par excellance! Ani jeden důkaz, jen používání záběrů celkem běžných dobových zápisů a nakonec záběrů z otevřené hrobky v kapli sv. Jana Nepomuckého v kostele sv. Víta v Českém Krumlově. Kněžna Eleonora Amálie Schwarzenberková, rozená Lobkowiczová (1682-1741) prostě zemřela ve Vídni na rakovinu děložního čípku a nechala se pohřbít v Českém Krumlově, v němž žila. No a co? ==== V dokumentu už se divák vůbec nedozví, že dlouho očekávané narození syna přičítala přímluvám sv. Jana Nepomuckého, darovala tehdy do katedrály sv. Víta v Praze k hrobu sv. Jana stříbrnou sošku světce, pravidelně navštěvovala poutní kostel v Zahájí u Hluboké, nechala přestavět kostel v Majdaléně u Třeboně atd. - a Schwarzenberkové pak na poděkování, že jejich rod (díky tomu, že se Eleonoře konečně v jejích 41 letech narodil syn - samozřejmě pojmenovaný Jan Nepomuk Josef atd.) zasvětili kostel na Hluboké sv. Janu Nepomuckému. Podle toho pitomce Köppla ten zázrak způsobil buď věda nebo magie (obcování s vlky). --- --- --- Být členem rodu Lobkowiczů a či Schwarzenbergů, podám trestní oznámení na rakouské tvůrce takového paskvilu! Tohle je názorný případ pitomosti. Herr "Experte" Rainer M. Köppl, Sie sind aber Trottel! ()
Velmi zajímavé. Žádná konspirační teorie. ()
Přiznám se, že jsem dosud o nějaké hraběnce, co by se jmenovala Eleonora Amálie Magdalena ze Schwarzenbergu neslyšel, stejně jako jsem nikdy nebyl v Českém Krumlově. To nic nemění na tom, že podle historiků skutečně existovala, nicméně upírkou nebyla – v době kdy žila se, ale na upíry věřilo, navíc se údajně stala inspirací pro samotného Stokera a jeho Draculu. Tahle ženská dlouho čekala na mužského potomka – no vzhledem k tomu že měla ráda „honitbu“ a byla nemocná…údajně pila vlčí mléko, zajímala se o okultismus…Těch možná, snad, asi, prý tu slyšíme hromadu…Dokument samotný měl ale do jisté míry zajímavé zpracování i hrané scénky. ()
Tvůrci mají štěstí, že mě Big Bear uvedl do děje a vysvětlil mi pozadí krumlovského nálezu, díky tomu jsem mohl udělit dvě hvězdičky a nemusel jsem tento "dokument zodpadovat. Už v obsahu jsou uváděny absolutní nesmysly a fabulacemi se hemží i celý rádobydokument, za jehož kvalitu by se nemusel stydět ani známý profesor Fiedler z Vídně. Když ponechám stranou nesmyslné odkazy na Brama Stokera, zaujalo mě, jak mi tvůrci nedokázali ani vysvětlit, o kom vlastně jejich příběh pojednává (rakouská princezna, česká princezna, kněžna, hraběnka). Každopádně se povedly záběry Českého Krumlova i Big Bearovy práce. ()
Klasický dokument, jež Vám téměř nic neřekne a bez problému by mohl být odvysílán v pěti minutovém spotu na Onion TV ()
V titulcích filmu uvedeno: režie Klaus T. Steindl, Andreas Sulzer. ()
Na pozadí pěkných záběrů na Český Krumlov mne pobavil onen "vědec" svými srandovními konstrukcemi...to byla snad nějaká recese? V popisu to není. Tam je dokumentární - historický...ale docela jsem se nasmál... ()
Dokumentárny film, ktorý celkovo neobsahuje žiadne prevratné informácie. Osobné hodnotenie: 70% (***) ()
Skvěle natočený dokument, který mě pohltil. ()
osikový kolík do hrudního koše a kámen mezi obě čelisti autorovi tohoto dokumentu prosím! ()
Když se ožeru, půjčím si kameru a z kámošů vytvořím tým archeologů, tak během soboty uděláme stejně "hodnotný" historický dokument ()
Jakože dokument, navíc rozvleklý. To už mi raději nalijte dvě deci pravé krve. ()
V souvislosti s upíry ihned každého napadne Transylvánie a Rumunsko, málo kdo tuší, že významným střediskem vampýrského kultu byly Čechy a Morava. Dokument pojednává o osudu českokrumlovské kněžny Eleanory Schwarzenberg z 18. století, která byla mylně kvůli příznakům rakoviny považována za nakaženou vampýrismem. ()
K tomuto dílu mám pár osobních vzpomínek a připomínek, je totiž to natočeno ,,na základě skutečné události" :-) ! Tou událostí není nic jiného než jakou před mnoha lety bylo nalezení kosterních pozůstatků lidí v Českém Krumlově v oblasti Plešivec. Pro krumlováky - bylo to kousek od ,,Skleníku". Tam jsem byl vyslán jednou archeologickou společností na dohled při výkopových pracech při pokládce plynovodu. Stavba provedla rýhu a já jsem kontroloval a zakresloval jednotlivé typy vrstev na profilu výkopu, jejich barvu, složení a snažil se v nich nalézt případné fragmenty keramiky, s jejichž pomocí by se vrstvy podařilo datovat. V jednom z míst bagr kolmo přesekl lžící stehení kosti a ty čouhaly částečně z profilu. Z dále nalezených několika prstních článků jsem ihned usoudil, že stavba zasáhla kosterní pozůstatky člověka. Stavbu jsem zastavil a započalo se s plošným odkryvem hrobu. Při výkopech jsem nalezl další hrob a pak další a další. Tyto kosterní nálezy nebyly mými prvními a tak jsem byl velmi překvapen, když jeden z jedinců měl v oblasti hlavy hromadu kamenů, ale lebka nikde nebyla. Při postupném opatrném odkrývání nálezu se hlava nepochopitelně objevila mezi stehny jedince. Další pohřbený měl rakev oblast hrudi mocně pokrytou kameny a ruce svázány růžencem... Rakev se pochopitelně nezachovala, ale zbyly po ní v pravidelných rozestupech zkorodované fragmenty hřebíčků s kousky dřeva. To už mi bylo jasné, že mám co do činění s pohřby u nich se živí z nějakého neznámého důvodu báli, že mrtví vylezou z hrobů a na kterých tedy aplikovali protivampírská opatření. Někteří jedinci byli dle své polohy pouze vhozeni do nedostatečně velkých jam, kam byli doslova napěchováni. Slýchával jsem o podobných nálezech ale nikdy by mne nenapadlo, že i já najdu jedince takto zaopatřeného. Tehdy se soudilo, že když se zatíží rakev kameny, mrtvý nedokáže z ní vylézt. Jedinec s oddělenou hlavou si ji zase nemohl mezi koleny nalézt a nasadit..... Kostry jsem zdokumentoval, nafotil, zakreslil a odvezl k laboratornímu zpracování. Byly omyty, popsány evidenčními čísly a předány k antropologickému zpracování. Vedoucí archeolog pak napsal nálezovou zprávu a kostry byly uloženy v depozitáři. Coby terénní technik jsem se dozvěděl, že jsem zřejmě nalezl doposud neznámý hřbitov v této části města a kromě několika článků v místních novinách věc vyšuměla. Přešel čas, já mezitím změnil práci a jednoho večera se mi dostal dokument o kněžně Eleanoře z Krumlova, kněžně upíru a o ,,upírech" z Plešivce. Samozřejmě mě dokument velmi zaujal. Již při úvodním záběru na tým archeologů s laptopy při práci na místě nálezu mne velmi pobavil a se skutečností neměl nic společného. Ve snímku se pak objevují zahraniční odborníci, kteří znovu bádají nad nalezenými kosterními pozůstatky. Jeden z nich nalezne v hrudní kosti díru od vpichu po kůlu.... Je zde také vysvětlena trochu záhadná postava majitelky Krumlova kněžny Eleanory i trochu fantaskní spojení s Bram Stokerovým Draculou... Některé interpretace byly skutečně velmi odvážné a průvodci dokumentem jednotlivá pátrání po záhadách a jejich rozuzlování až neuvěřitelně na sebe navazovala a do sebe zapadala. Kladně hodnotím barokní sekvence, kdy jsou při vyprávění rekonstruovány některé události na zámku, či při vykopávání mrtvých. Taktéž krumlovská věž v modrém filtru s měsícem v úplňku a vytím vlků diváka přenese skoro až do Transylvánie :-) Milovníci senzací a záhad, tento dokument jistě ocení. Historikové jej možná budou sledovat s lehkým úsměvem na rtech. Doporučuji si jej pustit za podzimního večera, kdy se venku honí živly a člověk se tiskne v teple gauče pod fleecovou dekou s vonícím svařáčkem na stolku. Já osobně jsem se celkem dobře pobavil. Krumlov miluji a jsem rád, že jsem mu pomohl svým nálezem dodat zase trochu té tajemné atmosféry, kterou ještě stále hlavně za zimních večerů, kdy je prost turistů voní, ale kterou čím dál více ztrácí. Doufám, že to byl úmysl i tvůrců tohoto dokumentu. Dávám tři palice česneku * * * () (menej) (viac)