Réžia:
Masaki TanimuraHudba:
Šógo KaidaObsahy(1)
Na začátku seriálu se setkáváme s hlavní hrdinkou Shiibou Ayumu (Kitano Kii). Toužila se dostat se svou nejlepší kamarádku na prestižní školu Nishidate. Bohužel se tam její kamarádka nedostane a ona ano.
V osamělé Ayumu se objevuje silný pocit viny, ze kterého jí však pomůže se dostat bohatá a až podezřele milá Anzai Manami (Fukuda Saki), se kterou se brzy rozejde její kluk, také velmi bohatý Sako Katsumi (Yoshihiko Hosoda). Na Manaminu žádost ho jde Ayumu přemluvit, aby se k Manami zpět vrátil, ale to ještě netuší, jaké tajemství objeví...
Japonské drama poukazuje stinnou stránku japonských středních škol a dokazuje, že i na prestižních školách se může objevit týrání.
(Meru)
Recenzie (13)
Krásný příběh koloběhu šikany a týrání. Tohle by se mělo pouště snad na každé škole, ovšem ne jako inspirace ale jako ponaučení. Copak by člověku nepřišlo nechutné? Jak takoví nemají být žáci, když sami profesorové si nevedou lépe? Když jsou tak lhostejní? Doufám, upřímně doufám, že nikdy nikdo nezažil takovou šikanu jako Ayumu, je škoda, že vím, že doufám zbytečně. Ze začátku mě netečnost k týrání ze strany Ayumu velmi štvala. Copak ta holka si všechno nechá líbit, proč se neozve? - ptala jsem se sama sebe. Ale překvapila mě, holka jedna. Začala se bránit. Našla si přátele. Někdy jsem ji obdivovala, jak může zůstat v klidu, nechat všechny vypodívat se, vyřvat, nechat se obvinit a potom, až když jsou oni hotovi, začne se bránit - když už. No nic, řadím do velmi povedených doramat. Pozor ale je to opravdu drsné, obzvláště ze začátku. Jediné, za co srážím body dolů, je děsná kamera. Vážně mi občas kazila dojem z celé scény. Naštěstí hudba to občas dokázala urovnat. Přeloženo. ()
Na začiatku je to stále dokola to isté, šikana a zase šikana... Keď sa tam už niekto konečne "zobudil" a spravil niečo pekné, skoro sa mi až slzy tlačili do očí, lenže v ďalšej časti bolo už všetko po starom... Bol to očividne zámer, no mňa to skôr začínalo nudiť... Predpokladal som, že všetko smeruje jednoducho k akémusi hromadnému prebudeniu, ale to by to nebol tento úžasný seriál...;) ... ()
Je to vyhajpované občas až ad absurdum. Slepí učitelé a šikanátoři se skoro nadpřirozenými schopnostmi. Jenže tohle není realismus, je to adaptace mangy (jako v Japonsku skoro všechno) a tak je to třeba vnímat. Ke komiksovému základu odkazuje často i vizuální podoba, postavení postav či rakurz kamery. Mě štvaly neustálé úsměvy záporáků, jako by divák už dávno nevěděl, že lžou a tváří se jako neviňátka, i když páchají zlo. Ze začátku mi celkem neseděla dramaturgie jednotlivých epizod, které se nezdály být kompaktní, ale nakonec to bylo "příjemné" pokoukání. ()
Sato je nejlepší student školy Nishidate a sebemenší zaškobrtnutí v něm vyvolává nepatřičný strach. Nikoliv strach z neúspěchu jako takového, ale strach ze svého otce. Ten ho neustále mlátí za každou špatně odvedenou věc a tím v něm pomalu vytvářel stejně zkažené monstrum, jenž si libuje v násilí. ■ Manami je dívka, pro kterou tatínek udělá všechno, ale díky špatnému vymezování hranic v dětství, z ní vznikla poměrně egocentrická osobnost. I přesto, že jí otec dopřál vše co chtěla, tak u ní můžeme vidět nedostatek porozumění lidským citům, což můžeme nejspíše dát za vinu nedostatečnému citovému odkazu od rodičů a blízkých. V každé maličkosti vidí zradu a toho kdo jí zradí nekompromisně zničí týráním. Mnohdy jen manipuluje s okolím, aby ohavné činy prováděli za ní, ale jsou také chvíle, při níž je sama v popředí. ■ Shiiba je dívka, jenž se stala obětí Sata a Manami. Na svůj útlý věk si prošla spoustou strašlivých událostí. Doprovází jí pocit viny za sebevraždu blízké kamarádky, je objektem sexuálního a psychického nátlaku ze strany Sata a k tomu všemu je navíc skrze Manaminu manipulaci s lidmi, obětí šikany. Aby toho nebylo málo, tak jí z počátku nikdo nepomůže a vedení školy dělá nevidomé. Shiiba se ale nenechá šikanovat věčně a s pomocí pár přátel začne se svou situací bojovat. ■ V Raifu můžeme vidět jak školní šikanu a její přehlížení, tak domácí týrání a její následky. Vše však cíleně vyhnané nad rámec běžného vyobrazení natolik, že se sledování místy stává velmi obtížné. ()
Na rozdíl od ostatních japonských doramat, co jsem zatím viděla, se v LIFE nevyskytuje ani náznak humoru, a tak jsem se tak jako jindy nesmála šílenému japonskému humoru. Tento seriál je naopak mrazivě děsivý, je to ukázka té nejtvrdší šikany a nejhrozivějších lidských charakterů. I přestože to zpočátku vypadalo na pesimistický seriál plný nenávisti, krutosti a zrady, hlavní postava Ajumu si našla blízké přátele a tím trochu prosvětlila pesimistický stín, který se snášel nad celým seriálem. Po několika epizodách jsem seriálu vytýkala zřetelné rozlišení na dobro a zlo, ale postupně ta jasná hranice bledla a pomalu se to začalo promíchávat a zůstalo na divákovi či divačce, jak si vše vyloží. Žádná minuta není hluchá, stále se děje něco nového, co seriál rozšiřuje do nových rozměrů, takže jsem byla napjatá a zvědavě se dívala na další a další díly, až jsem s nelibým překvapením zjistila, že už jsem u konce... Zajímavá myšlenka, neobyčejný příběh, skvělé obsazení, skvělá hudba, mistrné nezobrazení celé pravdy a prostor pro osobu u obrazovky, aby si to vyložila po svém, to vše a mnohem více dělá z LIFE výjimečný seriál, které si určitě zaslouží místo mezi mými oblíbenými seriály. ()
Galéria (8)
![Raifu - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/000/425/425167_901ff3.jpg)
Reklama