Kamera:
Kóhei TanadaHudba:
Kaoru WadaHrajú:
Mami Kojama, Bin Šimada, Šigeru Čiba, Teššó Genda, Tomokazu Seki, Chuck Huber, Akiko Jadžima, Tošijuki Morikawa, Akira Išida, Kendži Ucumi, Issei Futamata (viac)Epizódy(24)
-
Šúmacu no sekai de (E01)
-
Sekai wa danmacu no koe ni mičite (E02)
-
Kunó no hate ni (E03)
-
Horobi no tenši (E04)
-
Cuki to iu na no taijó o korošita otoko (E05)
-
Unmei no saikai (E06)
-
Takai tó no onna (E07)
-
Kibó no sanka (E08)
-
Horobi no tani ni saku hana (E09)
-
Kako ni torawareta otoko (E10)
-
Onore no šimei no moto ni (E11)
-
Ikita toki o iro ni šite (E12)
-
Kako wa me no mae ni mičiru (E13)
-
Šindžicu wa jami o teraši (E14)
-
Šinigami no dune (E15)
-
Šindžiru čikara no tame ni (E16)
-
Glass no jurikago (E17)
-
Ikita toki korekara no džikan (E18)
-
Kokoro ni sumu hana o šindžite (E19)
-
Dare ga tame ni hana wa saku (E20)
-
Šicubó no rakuen (E21)
-
Eien to iu na no šizuku (E22)
-
Kaeru monotači (E23)
-
Meguri saku hana e (E24)
Obsahy(1)
Restart seriálu Neo-Human Casshern z roku 1973. Casshern Sins vypráví příběh ze světa, kde si roboti podrobili lidstvo poté co získali sebeuvědomění. Jejich vůdce, Braiking Boss, vládl světu železnou rukou. Jednoho dne je záhadná dívka jménem Luna přivolána lidmi, aby přinesla spásu lidskému pokolení. Obávaje se jí jako potencionální hrozby, Braiking pošle své tři nejmocnější cyborgské válečníky (Casshern,Dio a Leda) odstranit Lunu. Casshernovi, nejsilnějšímu z nich, se podaří Lunu vystopovat a zabít, ale tímto činem přivolá pohromu, která uvede do pohybu zkázu celého světa. O stovky let později je atmosféra plná jedovatých látek. Lidé nejsou schopni reprodukce a čelí neustálé hrozbě ze strany robotů. Lidstvo se dostalo na pokraj vyhynutí. Roboti na tom nejsou o mnoho lépe, smrti se obávají stejně jako lidé: jedovaté prostředí rychle rozežírá a koroduje jejich těla, nutí je neustále vyměňovat zničené součástky, kterých je velký nedostatek. V tomto zoufalém čase a místě se Casshern, který zmizel po zavraždění Luny, vrátí bez vzpomínek na to, kdo je či co vykonal. Vydává se na cestu, aby našel pravdu o sobě, objevil smysl svého zrodu a odhalil svůj osud. (Secretus)
(viac)Recenzie (23)
Život a smrt.¬ Animované akční vědeckofantastické drama převedené do televizního seriálu "Casshern" scénáristou Jasukou Kobajašim a režiséry Šigejasou Jamaučim a Naojukim Itó patří k vrcholům japonské animované tvorby spojené s myšlenkovým odkazem starých mythických nauk; zde jsou tato stará myšlenková schémata propojena s novodobými a přizpůsobena dnešní době, takže se vytváří most mezi minulostí a dneškem, jímž je odstraněna "zkostnatělost" a určitá nečitelnost minulostních schémat, a jejich přizpůsobení dnešku umožňuje vnímati určitá schémata a hodnoty i široké divácké vrstvě.¬ Celý děj vyúsťuje do zřetelně podaného odkazu, jemuž ovšem předchází bohatý svět významů provázející diváka postupně od začátku až ke konci. Animaci samu je třeba hodnotiti poněkud odlišně, než animační počiny evropské kultury, která hodnotí kromě myšlenkových hodnot vysoko i propracovanost a prokreslenost; japonské vnímání a vůbec vnímání Východu vůbec se zaměřuje hlavně na psychologický účin, jemuž je podřízeno vše ostatní; pro to animační vypracovanost projektu "Casshern" zaostává za evropskou špičkovou tvorbou, aby ale o to více její dynamika a jistá zkratkovitost vyvedení, ve spojení s použitými statickými prvky a vhodně umístěnými zámlkami a v propojení s nezanedbatelným působením vynikající moderně pojaté hudby (a všeho ozvučení) Kaory Wady, působily účinně ve zmíněné oblasti psychologického účinku. Jinými slovy, dá se také říci, že krása podání je až na dalším místě.¬ Příběh sám je podán dosti zmatečně, mnohdy nelze dobře odděliti skutečnost od snění, věci se dějí tak trochu beze skladnosti, nespořádaně, scénář jako celek se mi nejeví býti propracován s nějakou zvláštní péčí. Další výhradu mám k rozdělení na mnoho krátkých částí (24 dílů po pouhých 24 minutách); dílu a jeho konsistenci by prospělo rozdělení do daleko méně částí, počtem nepřevyšujícím dvanáct či třináct. To, co píšu v tomto odstavci, je asi největším záporem celého seriálu, jehož hlavní síla tkví v jeho myšlenkách podaných způsobem popsaným v odstavci prvním.¬ Seriál "Casshern" lze bez výhrady doporučiti dospělým i dětem; nemá co říci a nebude se líbiti pouze senilním a nebo vyprázdněným lidem; nebo také lidem bez fantasie, což ovšem je určitým druhem vyprázdněnosti.¬ Stručné a výstižné opoznámkování: uživ. draxus. ()
Subjektiv mě pěkně naladil. A nějakých 12 episod to vydrželo. Pak bohužel přišlo ale. Jak už tu naznačil smeidler. Zabil jsem Lunu. Zabil jsi Lunu. A stále dokolečka. Zabít Cassherna! Pozřít Cassherna! *bitka, kdy pokaždé, když je záběr na nového robota, tak vysloví "Casshern!!!" a další záběr na jiného a ten "Casshern!!!"*. Začínám od toho, co se mi na tom opravdu nelíbilo. 1) Neunavující opakování vět / jmen... Ringo! Ringo! Ringo! Ringo! Ringo! stále a stále.. Nejopakovanější jméno bylo Casshern! a Luna. Stále se opakující věty zabil jsem Lunu a Casshern!! (což sloužilo i jako jméno / věta / oznámení / oslovení... upřímně, postavy tohoto anime by se bohatě domluvili jen tím, že budou říkat svá jména... :-D) 2) Občasná nelogičnost jejich počínání. Zničeho nic někdo řekne větu, která tam vůbec nepatří. Udělá něco, co křičí otázkou proč???... zcela jistě jsou to aspekty, které tvoří toto anime, ale dle mého se trochu vymkly... Z negativ je to nejspíš vše. Možná bych ještě zmínil lehkou absenci širšího repertoáru skladeb. od 15. dílu jsem si začal všímat, že se stále dokola opakují 4 skladby. z toho jedna -opravdu dokola stále a pořád. Největší slabina tohoto anime je stálé opakování věcí... Pozitivní věci:. Dá se říci, že vše ostatní :-) určitě si přečtěte Subjektivův komentář, protože vystihuje mnohé, co jsem též cítil a co se mi tam opravdu velmi líbilo. Vyzdvihl bych postavu Braiking Bosse - připadal mi jedinej opravdu inteligentně přemýšlející, ani záporák, ani klaďas. Dále Animaci, která je úžasná. Parádně vystihla podstatu anime. Psychologii, která, dívaje se na ní střízlivě, je opravdu velmi jednoduchá a přitom komplikovaná a jedinečná. Málokdy vidíte anime, které skončí takhle. Líbily se mi tam i další věci, ale jak říkám, Subjektiv to celkově pojal tak, jak to chápu i já. Casshern Sins bych přirovnal ještě k jednomu anime, které zde nepadlo, a to Ergo Proxy. Divím se, že ho zde nikdo nezmínil. :-) Ergo~Casshern. Silní / slzy v očích / zhřešili. Vysoká bojová schopnost. Lyuze~Re-L Mayer doprovádí zhřešence, zprvu ho chtějí zabít, pak se do něj však zamilují. Střední bojová schopnost. Ringo~Pino takový "mazlíček" na pouti, aby to nebylo tak vážné. Nulová bojová schopnost :-) Ergo proxy s propletením na Kino no Tabi. Aspoň prvních 16 dílů, kdy v každé ep objevují nové lidi. Celkově tedy slabé 4* (To opakování opravdu nepřetrpím...), tedy: 70% ()
Motivem prostupujícím celým seriálem je hledání smyslu a hodnoty života vzhledem k jeho konečnosti, resp. otázka, nakolik smysluplnou je s ohledem na lidský způsob prožívání touha po nesmrtelnosti. Jeho svět je plně prostoupen neustávajícím zánikem a každý díl různým způsobem ilustruje řečené dilema na více či méně pohnutém údělu dalšího z jeho obyvatelů. Vyprávění jsou velmi osobní a před hloubkou upřednostňují líbivý a dojímavý účinek. Prostředí není příliš propracované, avšak má přesvědčivou základní mytologii a v žánru anime patří pravděpodobně mezi nejlepší. Svými kulisami, náladou, ale i častým epizodickým putováním mi připomíná prostřední část Wolf's Rain. Kamenem úrazu je z mého pohledu skutečnost, že ke svému sdělení seriál využívá těch nejexplicitnějších výrazových prostředků (i opotřebení životem je překvapivě zobrazeno prostřednictvím odpadávání kusů těl robotů): k čemu by vnímavému dílu postačoval jemný náznak, je zde vyjádřeno s bombastickou dramatičností, patetickými (a polopatickými) promluvami, zoufale doslovnou a v zájmu působivosti nemístně přehnanou symbolikou a prvoplánovou snahou o dojetí (do pohnuté dětské tváře divák kouká každou chvíli). Zpracováním naprosto nerealistické souboje jen dosvědčují, že se v jádru křehké téma stalo součástí atrakce, jež má diváku zprostředkovat adrenalin i dojetí a přitom zanechat pocit hlubokého zážitku. Četl jsem v téže době Hölderinova Hyperiona, knihu obdobného vyznění, rovněž oděnou v šat krásy, a toto srovnání nevyznívá pro Cassherna vůbec dobře. Na rozhraní ** a ***. ()
Subjektiv by z toho rád udělal nejbombastičtější anime všech dob, ale má to dvě ale: 1) Zabil jsem Lunu. Zabil jsi Lunu. a pořád dokola a dokola a dokola... 2) Epizodní epizody. Skoro nikam se to neposunuje, jenom se chodí z jednoho zdevastovaného místa na druhé a potkávají nové postavy, a pak od nich odcházejí. Animace nádherná. - 70 % ()
Galéria (26)
Fotka © Chiba TV
![Casshern Sins - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/160/112/160112003_6466ae.png)
Nevím o sobě nic, ani jak se jmenuji. Nepřátelé mi říkají prostě Casshern. Svět podlehl Zkáze, každý život, robotický i biologický čeká postupný Rozklad a Smrt. Nebylo tomu tak vždy. Svět Smrt a Konec neznal. Pak však přišel Casshern a zabil Slunce, které se jmenovalo Měsíc. Tehdy Zkáza sevřela živou i neživou přírodu do své drtící náruče. Strach a hrůza zmocnila se obyvatel světa. Zachrání je "zabít Cassherna, pozřít Cassherna"? Když tě pozřu, budu prý žít věčně. Nevím, zda-li je to pravda, ale zkusím to, protože nezkusit nic a jen čekat na smrt, je strašlivá vyhlídka... Nebo se svou pomíjivostí dokáží nějak vyrovnat? Někteří se budou dokonce chtít Casshernovi mstít... Ty o mně něco víš? - Tolik, že tě chci zabít. On zatím bude pátrat po své minulosti, procházet a poznávat umírající svět, hledat smysl svého žití a zjišťovat možnosti odčinění svých hříchů... Postava Cassherna - Troufám si říci, že takového hrdinu anime (a možná film vůbec) ještě nevidělo. Jistě bychom našli leccos z jeho povahy u Johanna z Monstru, u postav Berserka i u řady dalších. Jejich vina však není tak absolutní, jejich ztráta paměti tak mučivá, jejich nemožnost úniku tak svíravá. Zdá se, že Casshernovi totiž osud odepřel odpuštění (protože se absolutně provinil proti všem), pokání (protože neexistuje možnost nápravy, ani adekvátní trest a jeho podstata ho nutí k dalšímu nežádanému ničení), únik (protože nemůže zemřít a všude je konfrontován se Zkázou) i pochopení svých hříchů (protože si nic nepamatuje, ani není jasné, že je spáchal). Je nejobávanější, nejnenáviděnější i nejžádanější. Proč nemůžu přestat bojovat a ničit? - Protože jsi Casshern! Casshernova pouť - Není to však zdaleka jen Casshern, kdo hraje důležitou roli v dění. Během své pouti pozná mnoho postav, z nichž každá se srovnává/nesrovnává se Zkázou a Smrtí po svém, jedinečně. Nejde tu o psychologickou drobnokresbu osob s tisíci aspekty, ale spíše o symbol určitého přístupu k životu a umírání. Jde o zhuštění lidského života v celé jeho tragice do pouhých 20 minut. Vždyť i náš lidský život od narození neochvějně směřuje ke smrti. Jen mnohem pomaleji a tak na jeho konec běžně nemyslíme. Zkáza Casshernova světa však existenciální otázky vykřikuje nepřeslechnutelně. Je pro mě s podivem, jak s minimem dialogů, navíc velmi jednoduchých až heslovitých, dokáží Casshernovy hříchy provést diváka po svých tématech a strhnout ho náladou umírajícího světa. Úvahy o smrti se organicky doplňují s úvahami o nesmrtelnosti. Nedá se říci, že by Casshern objevil o bytí a nebytí či věčnosti a pomíjivosti více, než slavná díla s tímto tématem, objevuje to však v žánru, který se o toto nikdy tak hluboce nezajímal. Objevuje to v remaku zřejmě plytkého příběhu o boji hodného Cassherna proti zlým robotům vraždícím lidi. Objevuje to v depresivní (post)apokalyptické sci-fi. Objevuje to v animovaném filmu plném soubojů. Svět, hudba a výtvarné pojetí - Všudypřítomný zmar si těžko mohl přát lepší formu, než Casshernovy hříchy přijaly. Svět trosek, omlácených, pískem bičovaných kamenů, městských rozvalin, rezavých věží, skřípějících robotů a tu a tam v dáli se ztrácející postava, "osudově" postávající - smrt, sucho, ticho, přerušované jen šustěním všebrousícího písku či šelestěním větru. Mimořádně i rozhovorem, dětským smíchem či dopadem kapky na poklidnou hladinu. Škoda, že můj jazyk není vycvičen na popis barev, protože právě jejich volbou Casshern nad téměř veškerou anime produkcí vysoko ční. Většinou odráží okolní Zkázu, ale i do oné hnědé, pískové, černé, tmavě modré atd. se nebojí výtvarnici vrazit barvu živou, výraznou a obrovsky kontrastní. Ani sluch - zvuky i hudba - nepřijde zkrátka - mně se obzvlášť líbil zmučený hlas Cassherna, který se pro mě navždy stal jednou z nejzajímavějších seiyuu poloh. Srovnání s jinými anime seriály - Během sledování jsem přemýšlel, k jakému tak anime Cassherna přirovnat. Moc mi to nešlo. Putováním světem a poznáváním lidské povahy, podobá se nejspíše Kino no Tabi. Je však depresivnější a monotematičtější. Na druhou stranu nabízí kompaktnější, soudržnější, a myslím i uhrančivější svět. Pátrání po smyslu bytí dá vzpomenout na touhy Gutse a Griffitha z Berserka, vina patří Monstróznímu Johannovi, ale i Tenmovi. Téma smrti je v Shinigami no Ballad či Shigofumi. Lidský úděl obecně v Mushishi. Casshern sins však přece jen, stojí trochu opodál. Dobře tomu tak. Naprosto nechápu, jak tohle mohl udělat režisér Digimonu. Sice ne dokonale bezchybných, ale přeci jen *****. Edit (6.1.2010): Seriál mi natolik zůstává v paměti, že jej přeřazuji do TOP. () (menej) (viac)