Réžia:
Jiří VanýsekScenár:
Vlastimil VenclíkKamera:
Jaromír ZaoralHudba:
Jiří BulisHrajú:
Libuše Šafránková, Ondřej Havelka, Jitka Smutná, Jiří Krampol, František Řehák, Mojmír Maděrič, Jiří Čapka, Magda Šputová, Jana Postlerová, Stanislav Šárský, Jan Fišar, Jaroslava Vysloužilová (viac)Obsahy(1)
V této televizní hře se tvůrci podívali vesele na věci mnohdy bolavé a vážné. Svobodná třicetiletá zubařka Eva Janotová (L. Šafránková) se ve volném čase věnuje šití. Její sestra Hana (J. Smutná), kterou doma obskakuje manžel Eman (J. Krampol), i matka (H. Lančíková) Evu přemlouvají, aby si konečně začala hledat muže a chodila do kurzů vaření. Eva se nakonec na radu sestry opravdu sejde s mužem z inzerátu, ale je zklamaná, neboť ing. Vojtíšek (M. Maděrič) neustále mluví jen o svém psovi. Eva se nechá inspirovat televizní besedou o seznamování pomocí počítače a vyplní přihlášku, do dotazníku ovšem uvede „upravené“ informace. Brzy obdrží jméno partnera, kterého jí počítač vybral, k jejímu překvapení je to ovšem její soused, nepříliš sympatický domovní důvěrník Jan Chládek (O. Havelka), s nímž má neustále spory… (Česká televize)
(viac)Recenzie (28)
Milá a pohodová komedie o sousedce a sousedovi, kteří se tak dlouho nemají rádi a nemají žádný vztah, až je počítač svede dohromady. Chvíli to ještě potrvá, ale cestu si k sobě nakonec najdou. Havelka se do role nepříjemného souseda velmi hodí, Šafránková si zase střihla něco jiného, než jsou diváci zvyklí. Ano, stojí za shlédnutí, i když by to stálo za zkrácení. PS: vynikající a nabušený Krampol v roli ušlápnutého manžela sestry hlavní hrdinky stojí za shlédnutí. ()
Bylo to neskutečně hloupé, zbytečně dlouhé a postavy se chovaly neuvěřitelně. Z prstu vycucané romantické melodrama s občasnými pokusy o vtip, kde chudák Havelka ani Šafránková netuší, co mají hrát, protože jednou se jejich postavy nenávidí, mají odlišný pohled na svět, aby se jim najednou charaktery samy o sobě změnily a namyšlený správce zničehonic, bez nějakého předělu, přestal být namyšlený a projevil se dokonce jako citlivý, i když neohrabaný muž. A mankote,co měly znamenat ty kydy o černých duších? Netuším, jakou školu musí studovat projektant a jakou zubařka, ale aby se oba blamovali na koncertu vážné hudby? A ten inženýr se psem měl parodovat jako co, nebo měl být snad vtipný? Připomnělo mi to moderní "díla" moderních rádoby žen jako Nesvatbová, které žijí v nějakém jiném vesmíru, ale mají potřebu všem okolo sdělovat z tohoto vesmíru své postřehy a svá "moudra". Vtipné to nebylo, romantické už vůbec ne, stejně tak uvěřitelné rovněž nikoliv. Trapné, asi tak. ()
"My nejsme duha, my jsme barák!" Singlová dentistka Šafránková po večeroch hrčí so šijacím strojom a pribíja cvoky kladivom, čo náležite lezie na nervy jej rovnako singlovému nesmelému domodôvernickému susedovi Havelkovi. Na oplátku si odbiehajú s výťahom a sporia sa o nočnom kľude a domovom poriadku. Preto zostanú prekvapení, keď sú si navzájom prisúdení zoznamovacím kompjúterom. Nie príliš realistická, ale pre mňa osobne veľmi príjemná tv komédia z Ostravy. ()
Scénáristické peklo během kterého trpí jak herci, tak diváci. Jediný vtipný moment je s Krampolem, ženami a sestrami. Jinak to nemá smysl, náboj, ani spád. Zajímavé je se na to podívat, jako na otisk doby: všechno je tak krutě šedé - ulice, chodby, byty... Vrcholem je pak šedý balóňák, který nosí i Libuška i Ondřej. ()
20% — Libuška Šafránková byla jako vždy k sežrání, Ondřej Havelka jako vždy troubovitý a ještě nepříjemný, jinak ale nejzábavnější na celé inscenaci bylo, jak se stěhovaly kliky a panty u vchodových dveří obou bytů — jednou byly kliky obou směrem k rohu a panty tím pádem na opačné straně, podruhé pak byly směrem k rohu panty a kliky na straně opačné. Spíš než k smíchu to bylo místy úsměvné a sblížení obou hrdinů bylo značně nevěrohodné. ()
Reklama