Réžia:
Federico FelliniKamera:
Giuseppe RotunnoHudba:
Nino RotaHrajú:
Pupella Maggio, Armando Brancia, Magali Noël, Ciccio Ingrassia, Nando Orfei, Maria Antonietta Beluzzi, Nella Gambini, John Karlsen, Ted Rusoff (rozprávač) (viac)Obsahy(1)
Legendárny film režiséra Federica Felliniho s poetickou ľahkosťou mieša sny a predstavy s autobiografickými spomienkami na detstvo strávené za Mussolliniho éry v prímorskom Rimini. Vo voľnom toku asociácií a spomienok sa v jednotlivých epizódach Fellini vracia do čias svojho detstva a dospievania. Predstavuje celú galériu postáv, obývajúcich bizarný mikrosvet malého letoviska. Felliniho filmové alter ego Titto diváka zoznamuje so svojou svojráznou rodinou, zásadovým otcom, ktorý neznesie neposlušnosť a vládne pevnou rukou, starým otcom, večným bonvivánom, bláznivým strýcom Teom, spolužiakmi z gymnázia, robustnou trafikantkou, snom všetkých dospievajúcich chlapcov v meste, aj s veselou kaderníčkou Gradiscou. "A m´arcord" v ľudovom nárečí Felliniho rodného kraja znamená "spomínam si". Príbeh filmu prináša spomienky na svet, ktorý už neexistuje: na láskavý svet detstva, ale aj svet, ktorý priniesol veľa bolesti a strát. Amarcord bol ocenený Oscarom za najlepší zahraničný film a ďalšími prestížnymi cenami. (STV)
(viac)Recenzie (232)
Kaleidoskop vzpomínek, které ani nemusí být přesné, ale které má každý z nás. Teď jde jen o to, zda-li to bude vzpomínání milé a poetické a trochu absurdní jako v tomto případě, kde však nechybějí ani temné a hrozivé tóny. ()
Krásná nespoutaná Itálie, pastva pro oči i uši. Nepřekonatelný Fellini. 85%. ()
Příjemný film, který mě ale ubezpečil, že poetiku umíme beztak točit nejlépe my. Menzel se Svěrákem mi jsou prostě bližší ... ()
Felllini byl prostě génius, který natáčel nestárnoucí filmy, takže vidět tento na velkém plátně je prostě tutovka:-)). Amarcord byl půvabně milý, vtipný, hravý, se scénami, do kterých krásně zapadli a oslnili herci i kulisy. Za mě osobně mi bylo potěšením v rámci LFŠ v UH/retrospektiva shlédnout film 51 let natočený, který mě rozesmál i pohladil po duši:-)) ()
Úžasná Felliniho freska maloměsta s mnoha minepizodami spojujícími se do kompaktního díla. Film, byť se odehrává v 30. letech, zůstává svým poselstvím nadčasový, což u autobiografických snímků není samozřejmostí. Snímek je extraktem Felliniho citlivosti k životu a k subjektivnímu pocitu člověka, který se zde zhmotňuje do prosté radosti z bytí. ()
Příběh se odehrává v italské vesnici ve třicátých letech dvacátého století. Hormony náctiletých se bouří. Rodina, církev a kamarádství prověřují základy lásky a loajality. Vzestup fašismu je za dveřmi, sex na každém rohu. Vzpomínky, velké i malé přetrvávají. Pyšná žena v červeném přitahuje pohledy úkosem a obdiv. Vnadná trafikantka podceńuje fantazii dospívajících chlapců. Duševně omezený strýček nalézá útočiště na stromě a oznamuje : " Chci ženskou " ! Momenty a události spojené pamětí... a legendární filmový tvůrce je ve vrcholné formě **** ()
Ztřeštěná komedie o partě kluků z italské vesnice, kteří zrovinka prožívají svou pubertu a Felliniho pohled na své dospívání. Italská atmosféra, která se mi zdá nepřekonatelná a snad ani nelze lépe vyjádřit italský chaos, pohoda a pohostinost, tedy italská mentalita. Podle mě jeden z nejkrásnějších vyznání svému dospívání, svému rodišti a těžko uchopitelná italská představa života;-) Abych ale nepůsobila tolik záhadně, řekla bych, že se jedná o italskou komedii, která pohladí po srdci a rozesměje svým pubertálním způsobem:-) ()
Možná trochu jako české Pelíšky. Až na to,že protože to není české není mi to tak blízké. Ale je to legrační a milé. A výborná hudba. ()
Velkolepá mozaika: archetypální maloměsto, nebe, moře, žena jako nezvladatelný přírodní živel (žena jako matka/prostitutka/nymfomanka), procitající sexus, mohutné "hrabalovské" panoptikum (a la Městečko, kde se zastavil čas) zdařilých figurek - všechny ty ženské postavy, učitelé, kněz, spolužáci, příbuzenstvo, věčně se hádající, avšak až do konce spolu setrvávající rodiče... Mollové tóny celkově utlumeny, leč přesto: příchod totality, brutální fašounský výslech, bílý býk v mlze jako symbol smrti (Nohavica: "z mlhy u cesty se vynořili dva bílí buvoli/něco jim zpívám/ale můj hlas zní tak tiše") - celá sekvence v mlze je mistrovskou ukázkou toho, jak vypadá velká filmařina, co znamená vyprávět v obrazech. Smrt matky Titty (autobiografické maestrovy projekce?) přivádí mladého hrdinu k moři - tak jako Zampana ze Silnice, tak jako Marcella ze Sladkého života... Každá věta, každý detail tu má svou roli (doporučená četba např.: Zdeněk Zaoral: Federico Fellini). Fellini má ale, zdá se mi, kompaktnější a celkově více strhující filmy (třeba Darmošlapové, Silnice, i Sladký život). ()
Autorov pokus o portrét talianskej rodiny a obyvateľov celého mestečka, so všetkými ich radosťami aj starosťami, novotami aj tradíciami išiel úplne mimo mňa. Štylizačne miestami zaujímavé, symbolicky prvoplánové, dramaticky prehrávajúce vzhľadom na sebaúčelnosť a roztrieštenosť scén, a teda neschopnosť priblíženia postáv divákovi. Komediálne to nestojí za reč. ()
Výborný, lidský film. Jeden zvFelliniho nejlepších. ()
Reklama