Réžia:
Federico FelliniKamera:
Otello MartelliHudba:
Nino RotaHrajú:
Marcello Mastroianni, Anita Ekberg, Anouk Aimée, Yvonne Furneaux, Magali Noël, Alain Cuny, Riccardo Garrone, Evelyn Stewart, Lex Barker, Annibale Ninchi (viac)VOD (1)
Obsahy(1)
Felliniho slávna kronika dekadentnej bohémskej spoločnosti, v ktorej sú jedinými hodnotami sláva, alkohol a sex. Sprievodcom po tomto svete je mladý playboy a bulvárny novinár Marcello, ktorý strávi niekoľko dní v spoločnosti filmovej divy Sylvie. Marcello sníva o tom, že raz vykoná niečo skutočné a dobré, zatiaľ je však lapený v pasci nočných klubov, večierkov a extravagancií. Hoci hovorí o tom, ako sa chce venovať serióznemu spisovateľskému remeslu, stráca sa vo víre sladkého života. Príbeh je členený siedmimi svitaniami a siedmimi súmrakmi, ktoré oddeľujú jednu preflámovanú noc od druhej. Film je plný alegorických výjavov na pomedzí sna a skutočnosti, pozemského a posvätného, skutočného a iluzívneho. Získal Zlatú Palmu na MFF Cannes, Oscara za najlepšie kostýmy a iné ocenenia. Do dejín filmu sa zapísal najmä slávnou scénou nočného kúpania vo fontáne Di Trevi. (RTVS)
(viac)Recenzie (291)
O tomto filmu jsem mnohé slyšel, ale teprve když jsem ho viděl, tak mi přišlo, že je to o úplně něčem jiném, než všichni píšou. No, najděte si tam to svoje. ()
Film s velkým F. Není co víc napsat, působil na mě tolik, že slovy bych se akorát nevyjádřil přesně, respektive bych se k pocitům z filmu ani nepřiblížil, radši si všechno vychutnám uvnitř a věcný komentář napíšu jindy. Anouk Aimée je osudová žena. ()
Další kousek, u kterého jsem měl po paměti čtyři a po čerstvém zkouknutí měním na pět. Nálady permanentního flámu ze dne na den jsou tam naprosto přesně se svými euforiemi i kocovinami z prázdnoty (taky jsme to nějakou dobu zažívali, že ano, na to člověk nepotřebuje být úspěšný novinář, úplně stačí bydlet pár let na koleji), střípky situací jsou poskládané tak, že si člověk neustále říká: „Jo, tohle je přesně ono,“ aniž je vždycky jasně zformulovatelné, co to to to je – Fellini tak, jak ho mám nejradši. A krásná Anouk coby neurotická nymfomanka, Nico, zde nikoli femme fatale, ale praštěná holčina s rytířskou helmou na hlavě a hlasem hlubokým nikoli tajemně, ale srandovně, a samozřejmě Anita – archetyp bujného ženství –, to jsou ty nejsladší třešničky na dortu. ()
někdy v noci na mě doléhá ticho a tma. klid mě děsí ze všeho nejvíc. jako by to bylo jen zdání, pod nímž se skrývá peklo. myslím na to, do čeho vyrostou mé děti. “svět bude báječný,” říkají. a stačí jeden telefon, aby bylo po všem. měli bychom žít mimo vášně a city, v harmonii, jakou najdeš jen v největších uměleckých dílech. měli bychom se naučit milovat sami sebe, abychom dokázali žít mimo čas. ()
Tak tady jsem se musel hodně přemáhat abych nedal odpad. Proč jsem ho nedal, ani sám nevím. Asi proto, že uznávám že tam nějaká ta myšlenka byla, jak ostatně dokládá spousta z vás. Ano, chápu, že chtěl Fellini pořádně ukázat snobskou společnost, atd., a to nejde stihnout za půl hodiny. Ale TAKHLE to natahovat? Jedna hvězdička je až moc, vzhledem k tomu, že to je jeden z NEJNUDNĚJŠÍch filmů, co jsem kdy viděl. ()
Fellini je prostě těžký. Ale pokud to u mě půjde se Sladkým životem stejně jako s 8 1/2, tak mu po třetím shlédnutí dám 5*. Skoro bych si na to i vsadil. ()
Přiopilá nádherná Anita Ekberg v roli americké hvězdičky Sylvie ve fontáně di Trevi. To je asi můj nejsilnější zážitek z tohoto snímku. Snímku, který do celého světa rozšířil výraz paparazzi a la dolce vita... ()
Jak ohodnotit takový kult? Ani nevím, co jsem vlastně čekala. Přiznávám, že něco, co by mě víc zasáhlo. Ale za tu dekadenci, zachycenou úžasnou kamerou, a za Marcella, tak za tohle to rozhodně stálo. ()
Proklínám všechny Felliniho filmy! Při sledování Sladkého života jsem se opět nudil, a protože jsem to měl v italštině s českými titulky, někdy jsem i usínal. Jenže druhý den je vždy vše úplně vyměněné a mám chuť se hned na Felliniho tvorbu znovu podívat. Jako ve filmu Roma, i zde mi připadal děj zpočátku nesmyslný, ovšem s dalšími minutami (spíše hodinami) se začíná příběh (i když se to příběhem nedá nazvat) vyjasňovat a dostává alespoň jednoduchý spád. Nakonec celý film končí smutným závěrem, kdy se Marcello vrací zpět do zkažené společnosti. ___Nádherný výkon předvedl můj oblíbenec Mastroianni, který ztvárnil pracovně vypjatého (spíše workoholika) novináře, jehož život se zčásti odehrává v Římské smetánce.___ Sladký život je výborný (možná i nejlepší ?) kousek Felliniho režijní kariéry. Dříve bych dal možná o jednu hvězdu méně kvůli té otřesné minutáži, ale dnes jsem znovu tenhle snímek viděl a zjistil jsem, že celých 167 minut divák sleduje výborné dílo, bez kterého se dnes snad už ani italská kinematografie neobejde. Takže bravo pane Fellini. ()
Satira alebo demaskovanie skutočnosti? Ako to už býva pravda je skrytá niekde uprostred, a tak možno hovoriť skôr o cynickej reportáži z Ríma. Jej estetickým princípom je rôznorodosť žánrov a vyjadrovacích prostriedkov - symbolizmus, groteska, realizmus, impresia, expresia - volených vždy primerane k námetu epizódy a scény. Výsledkom je, že čiernobiele 50-te roky nevyzerali nikdy tak dobre ako tu! ()
Top Fellini - dokonalé... ()
Tento film nemá chybu, i přes svou délku ani chvílemi nenudí. Prostě nadčasové dílo geniálního režiséra. Již Silnicí si Fellini nastavil hodně vysokou laťku, ale Sladkým životem ji posunul ještě výš. ()
Anita v roli švédské bohyně a Marcello v roli římského proutníka - co si přát více, než La dolce vita. Římská smetánka si hoduje jak je jí libo, mravní zakony se bortí, vše je dovoleno, nic není zakázáno. A prudérní Itálie se mění v nočním životem protkanou provincii. Miluji italskou mentalitu, miluji Řím a miluji Felliniho. Ovšem musím obratem ihned přiznat, že natočil i lepší filmy. Zde je scénář až příliš volný, možná že určitá upjatost a ohraničenost scénáře by filmu vysloužila ještě jednu hvězdičku navíc. Ale stejně je film právem považovaný za legendární klasiku. ()
Ať žijou paparazi. Místy vtipné, úsměvné ale strašně dlouhé a nezáživné. ()
Tohle bylo natolik zvláštní a netypický, že prostě za plnou. Btw. slovo paparazzi vděčí za svůj vznik právě La Dolce Vita (vedlejší postava) až do řiti vlezlého Paparazza. https://www.youtube.com/watch?v=qUr3ft_Nt7A ()
Přiznávám se že bez mučečí, chvilkama jsem se nudila. ()
Kultové, pravdivé a na svoju dobu to bolo určite odvážne vo všetkých smeroch. Dnes už menej a na mňa priveľmi rozvláčne. Strasti a slasti talianskej smotánky sa ma príliš netýkajú a ich morálne zlyhania v dnešnej hnusnej dobe by boli celkom banálne. Ale z Felliniho filmov to bol celkom stráviteľný kúsok s množstvom zaujímavých scén, sladkou americkou sexbombou a Old Shatterhandom. Ten, ako vždy, rozdáva facky na správnych miestach a správnym adeptom, ale veľmi to s nimi nepohne. –––– Teď už si jen počkáme na zbytek tvého oděvu. ()
Nakonec, nijak obtížně stravitelná inťošárnička, s nezaměnitelným italským temperamentem podaná i dojemná, místy dokonce vtipná. Formálně bravurní a taky roztomilá připomínka toho, kde všichni ti Wes Andersonové, Woody Allenové, nebo Cuaronové brali inspiraci. ()
vahal som medzi styrmi a piatimi *. rozhodol som sa pre toto. mam pocit ze kazdy tento film pochopi inac a kazdy najde to svoje posolstvo pre seba. toto nema ani priamu dejovu liniu, podstatne skoro ako kazdy felliniho film, su to len obrazy, obrazy tak nadherne, tak krasne gycovite, volne a bohemske, ale co viac skutocne. naprvy krat je to velmi tazky, miestami nudny film, ale som presvedceny ze tento film vo mne doznie podobne ako lynchovo mullholland drive, ktore maju prakticky tu istu temu. hold, la dolce vita... ()
Příběh "zbytečného člověka" ve zbytečně dlouhém filmu. ()
Reklama