Réžia:
Petr ZelenkaScenár:
Petr ZelenkaKamera:
Alexander ŠurkalaHudba:
Matouš HejlHrajú:
Martin Myšička, Marek Taclík, Jana Plodková, Jitka Schneiderová, Tomáš Bambušek, Vladimír Škultéty, Stanislas Pierret, Marcial Di Fonzo Bo, Jiří Rendl (viac)Obsahy(1)
Sir „P", deväťdesiatročný papagáj šedý, ktorý kedysi patril Eduardovi Daladierovi, sa na pozvanie riaditeľa Francúzskeho kultúrneho inštitútu ocitne v roku 2008 v Prahe ako živá relikvia z dôb Mníchovskej dohody. Sir „P" po Daladierovi jeho hlasom dodnes opakuje niektoré dôležité vety a prehlásenia. Papagája za dramatických okolností unesie český novinár Pavel a na základe papagájových kontroverzných citácií Daladiera rozpútava medzinárodný politický škandál. (Continental Film)
(viac)Recenzie (496)
Pokusím se jít cestou nespoilovací, ač to bude možná krkolomná cesta a moc se toho zde neobjeví a spíš se bude psát o obecných věcech. Budiž. Nerad bych vám zkazil zážitek z filmu. Ideální je na tento film jít s hlavou tzv. tabula rasa, maximálně se podívat na plakát nebo si přečíst popisek o Siru "P" zde nahoře. Ze začátku jsem k tomu filmu byl mírně skeptický, ale vyklubala se z toho zábavná jízda, která kromě vtipů sypala i krmivo na přemýšlení stejně jako papouškovi zrní. Humor je laděný do postmoderna, až semtam lehkého absurdna, a vše je hezky česky vypointované dialogově i fyzicky. V jednu chvíli mě (i zbytek kinosálu) rozesmály černobílé obrázky beze zvuku, což berte jako důkaz, že Petr Zelenka dokáže najít humor zřejmě úplně všude. Co se zápletky týče, pořádně se rozebírá Mnichov 1938 a padnou i některé teorie hodné zamyšlení. Pokud se bojíte, že o tom nic nevíte, nebojte se. Vše důležité film připomene. Já se bavil královsky. Často jsem si u toho vzpomněl na The Greatest Event in Television History, který jsem zde také kladně hodnotil. Jen tentokrát to bylo s přidanou hodnotou tím způsobem, že vše bylo v mém rodném jazyce i v rodné zemi. ()
Ačkoliv si myslíte, že to bude srandovní komedie o jednom papouškovi, najednou přijde šok a zhruba po třiceti minutách změna celého aranžmá filmu, kdy začne "film o (ve) filmu", a to tak skutečným stylem, že si asi pět minut říkáte, jestli to náhodou nebude asi dokument. Naštěstí si to začne celé samo ze sebe vtipně utahovat, ale zároveň tak trochu zbytečně šťourat v historickém odkazu, který dodnes vzbuzuje hádky nejen v hospodě čtvrté cenové, ale i mezi kamarády vysokoškoláky a vzdělanými lidmi. Ano, každý národ má svoje trauma, ale v tomto filmu si z Mnichovské zrady utahuje krapet "divně". Někdy vtipně, někdy trochu vážně, a někdy až příliš zbytečně. Myslím, že odkaz do minulosti je třeba neustále mladým připomínat, a tak tomu i tento film pomohl. Ovšem mystifikace je možná někdy až tak velká, že jsem místy dokonce dostal chvilku pocit, že to tak, jak to říkají herci ve filmu (děj se nesmyslně a dlouze zastavil), je snad pravda. Ale naštěstí jen na chvilku. Herci výborní, Myšička exceluje a opravdu to není žádná oddychová komedie. Spíš taková dramedie. 75% ()
Pro mě FILM ROKU a dle mého si zasloužil více než 2 Lvy! Jeden z mála "kousků", které musím vidět vícekrát. :) ()
Začátek dobrý, ovšem co měl znamenat ten zbytek, to se mi až do konce filmu nepodařilo dát dohromady. Těšil jsem se na komedii, i když s prvky dramatu, ale budiž (v ČR dnes málokdo dokáže natočit čistou komedii). Dostal jsem kousek filmu, pak jakýsi film o filmu, což mělo zřejmě mít nějaký vysoce intelektuální význam. Jestli to mělo přinést jiný pohled na dějiny, tak by to mělo být jen pro dospělé, protože v dětech to vyvolá spíše zmatek. Dějiny minulého století není snadné pochopit a tento pseudofilm k tomu pochopení rozhodně nepřispívá. Takže nakonec těžko říct, jaký vůbec mělo smysl to natočit. ()
Petru Zelenkovi se povedlo stvořit něco neskutečného...Tohle je snad jeden z nejlepších českých filmů, co jsem kdy viděl! Naprosto vážně! Nemyslím jen ty porevoluční. Tohle je obrovský, sofistikovaný film, který snese ty nejpřísnější měřítka. Petr Zelenka tvrdí, že chce inovovat film a pokoušet se o novou netradiční stavbu vyprávění, protože ta stará se už podle něj přejedla. Tohle všechno se mu zde povedlo měrou vrchovatou.....a ještě k tomu to je náhodou naprosto divácké! Tak..a ačkoli jsem zvyklý se na každý film pečlivě připravovat a různé věci si o něm předem načíst, teď bych vám doporučil nečíst dál, ignorovat zdejší procentuální hodnocení a rovnou se na film podívat! Mně se totiž taky čirou náhodou povedlo o konceptu nic moc nevědět a o to víc být překvapen. A vy taky můžete být a o to víc možná nevěřit tomu, co vidíte.:o Pak se dá ten film možná ještě lépe užít. Pokud jsem vás ale nepřesvědčil, můžu se vám teda pokusit ho celý popsat! Hodně jsem se bavil už o úvodní půlhodinovky, kdy film vypadá jako další typická Zelenkova absurdní komedie, tentokrát o bizarním přátelství muže a papouška, který opakuje věty Edoarda Daladiera. Už tam jsem si říkal, že to je fakt další skvělý nápad, který Zelenku napadl a některé situace jako partnerská hadka v autě přerušovaná papouškem byly úžasné. Jenomže to není zdaleka všechno. Film si najednou začne ještě více blbnout a přepne do formy filmu o filmu o papouškovi, který jsme sledovali první půlhodinu a Zelenka začne předkládat spíše svůj další fiktivní dokument, který mě ale opět přišel vícekrát ohromně vtipný, udělal si několikrát srandu i sám ze sebe a přinesl další výborné absurdní nápady. Představuje jakýsi typ meta-humoru, kdy všechno co vám mohlo příjít divné na předcházející půlhodině, je rázem vysvětleno, ale ještě divnějším způsobem. Tohle je jakýsi typ pointování na druhou. Absurdity a mystikace na druhou! Ale asi nejvíce mě roztlemilo čekání na francouzskou hvězdu, které dopadne přivedením záhadného chlapíka (kterej neměl ani webovky.)....a to jsem ještě netušil, jak to zrovna s touto postavou dopadne.:D Ale těch napadů je tam teda mnohem víc. Třeba málo probarvený trus.:D A to barvivo na trus přinese ke konci filmu jednu hořkou tragédii, hlavně pro někoho kdo papouška bral jako člena rodiny, možná i něco víc::D (Já jsem vlastně Jeana nikdy neviděl chovat se tak důvěrně k nějakému člověku.:D) A nezapomeňte, musíme chodit během natáčení s hodně širokým sklem, protože ten papoušek to takhle vidí.:D Opravdu zběsilé a náročné natáčení se spoustou komplikaci (i alergií.:D) a vlastně i pohled do filmařiny obecně. Pohled od skutečného filmaře, takže pohled od srdce, srdceryvný. Pohled neskutečně vtipný, ale vlastně celkově i dojemný a melancholický. V tomto filmu se dějí věci, které jsou bizární. Ale film poskytuje pestrou škálu emocí a tak některé prvky dokážou zapůsobit vtipně i dojemně a vytvořit až melancholickou atmosféru, i když jsou třeba naprosto absurdní. Ono je už dojemné, jak vidíme, kolik nezdárů (včetně stávky papouška) filmaře pořád potkává a jak postupně musí ustupovat ze svých plánů, ačkoli se stále snaží pokračovat dál a nacházet nová řešení, i když je to stále těžší. Až se možná nakonec rozhodnou, že chtějí točit něco úplně jiného.:D Protože bacha, pořád nekončííme... Tohle není jen dvojice originálních příhod s absurdním humorem, ale aby toho nebylo, na poslední půlhodinu nabere i přesah do historie. Naši filmaři sice původně chtějí natočit obyčejnou komedii o chlapíkovi s papouškem, každopádně na základě reakcí veřejnosti si uvědomí, že mnichovskému tématu se nevyhnou. A naprosto propadnou historickému výkladu historika Jan Tesaře z jeho knihy Mnichovský komplex. O tomto člověku a jeho knize jsem samozřejmě vůbec nevěděl,. Ale později jsem zjistil, že Zelenka tento film točil i přímo z toho úmyslu, aby tím této knížce posloužil službu. Na základě teorie, kterou se film zabývá, nebyly mnichovské událostí tragédiií, ale obrovským diplomatickým úspěchem, ve kterém Beneš s odevzdáním části území souhlasil a dokonce tuhle výměnu Francii sám nabídl. Stal se tak vítězem psychologické války, protože Francii vnutí úlohu zrádce. Na základě této teorie film připomíná, že nás nenapadlo přestat vyrábět zbraně, které padnou do rukou Hitlerovi a o rok později utočil Hitler na Francii československýma zbraněmi vyrobenými po Mnichově. Nemožnost se bránit byl podle Zelenky jen mýtus, který český národ používá kdykoli, kdy něco zvorá, protože to svede frustraci ze zrady od Francouzů. A pozor! Několikaminutový historický výklad je sice trochu vyčerpávající, ale nakonec má svůj význam a přesně zapadá do koncepru filmu i stavby vyprávění. Přístup Čechů k Mnichovu se začne zrcadlit i během natáčení filmu, když vyplave na povrch, že žádná francouzská koprodukce neexistuje a šlo jen o zástěrku na účetní kličky s dotacemi, což ale lidi začnou brát jako opět zradů od Francouzů. Protože je jednodušší jim předložit, že francouzský koproducent z projektu ustoupil, než jim naservírovat celou pravdu, která je příliš složitá. Natáčení je tedy zastaveno, jenže když nakonec francouzský herec, který je ve skutečnosti paštikář, zahyne tragicky v autě, může se zrodit nový mýtus...o skvělém filmu, kterému nic nebránilo k úspěchu, ale nebylo možné ho dokončit kvůli smrti herce. Takže je vlastně celé vyprávění ještě převedeno do hotové alegorie na ony probírané historické události . No, wau! Žádný film sice nevznikl, přesto vypověděl o Mnichově a české povaze víc, než kdyby vznikl.Skvělý šílený experiment, který je fakt hodně vtipný a pokud můžu film z roku 2015 ještě považovat za novodobobý, tak mi jím Zelenka jenom potvrdil svůj status současného krále českých komedií (snad ještě s Jiřím Havelkou.) Určitě se nenechte zmást hodnocením . Zelenka se svou partou vás pobaví, I pokud nemáte alergii na peri, barvy...nebo Mnichov! Tipuji, že hodnotili samí Francouzi. Já jsem teda naprosto nadšený a dostal jsem obrovský filmový zážitek. () (menej) (viac)
Pro staré křivdy není čas vytvářet konstruktivní budoucnost. ()
Petr Zelenka je prostě jinde. Takhle nápaditý, vtipný a hlavně zároveň velice chytrý film jsem od českého režiséra neviděl už hodně dlouho. Pecka, které do absolutna ale něco chybí. Přesto je to výborná alegorie a metafora, která si hraje s divákem po celou dobu, ale není to nefér hra, protože na první pohled skrytá vodítka jsou vidět po celý film... Povedené 4*. ()
Petr Zelenka je velmi specifický a velmi dobrý autor. Tohle není jen hra s dějinami, tohle je hra s filmem, hra na diváka, který si není jistý, co vlastně sleduje. A tenhle kotrmelec nezažijete jednou, ale spíše několikrát. I přes formu se zde neztrácí myšlenka, která je velmi zajímavá a které bych klidně věřil. A to vše se zvláštním humorem. ()
Mystifikační, vtipné, ale i dost nudné. Kéž by se tématu byl chopil Jára da Cimrman. ()
Prvních 30 minut dobré, ale pak jsem se přestala bavit. Souhlas s Opeth - Originální, myšlenkové, nezařaditelné a tak. Jenže mě film zklamal a nic na tom nezměnilo, že místy to bylo vtipný. Ztracena v Nudě. ()
Zřejmě nejgeniálnější a zároveň nejdivnější českej film, se kterým jsem měl prozatím tu čest. Navíc ta struktura vyprávění mi způsobila nehoráznej WTF moment už asi v první třetině filmu, ze kterýho jsem se pak asi 10 minut vzpamatovával, načež se mi teda znova podařilo přistoupit na hru filmařů, což tenhle skvost dotáhlo až k ultimátnímu hodnocení. Zároveň se tím vysvětlila i chyba ve filmu, která vlastně nakonec ani nebyla chybou, ale naopak potěšujícím detailem (bunkr). ()
Ještěže máme režiséra Petra Zelenku, který absolutně vybočuje z dnešní české produkce obrovským obloukem. Jeho filmy jsou originální a vtipné, stejně jako jeho perfektní mystifikace Ztraceni v Mnichově. Nápad Edvarda Beneše, že podepsání Mnichovské dohody bylo cílené je naprosto geniální. Potěšila i hudba debutujícího Matouše Hejla a použití šansonů od Radůzy. Na každý nový film tohoto ojedinělého tvůrce se budu nesmírně těšit. ()
„Oni jsou prostě kokoti.“ ()
Je to tak trochu jako Visací zámek 1982-2007, Mňága - Happy End nebo Rok ďábla dohromady, ačkoliv tady mi ta mystifikace vlastně až tak neseděla. Spíš jsem se mnohem víc bavil módem filmu o/ve filmu, který ví, že je film o/ve filmu (možná až moc zbytečné pomrknutí s plakátem Americké noci) a je natáčený na mě důvěrně známých místech (ateliéry Barrandov) a objevují se v něm mě známí lidé. Zkrátka, Zelenka zase nezklamal. Asi si to dám ještě jednou a o to víc si užiji první půlku... ()
Mě to Zelenkovo věčný schovávání se za mockument připadá už trochu únavný. Tohle je navíc dost nekonzistentní film. Na každej dobrej vtip (např. prodávání paštiky a uzenin; český štáb opět cítí francouzskou zradu) je tu jeden trapnej (např. ta stylizace postav po letech - asistent režiséra rastamanem a vůbec celý to trapný přehrávání a přehánění nešťastných příhod během natáčení). Do toho melodramatický podtóny vedlejších linií a najednou před koncem šokantní historický exkurz, který je možná odvážný a zajímavý, ale působí tak hrozně vynuceně (celý to nazpaměť naučený předříkávání), až z toho bolí oči a uši. Do toho věčný pláč nad těžkou řeholí českého filmaře. OK, nemaj to kluci lehký, ale mohlo by se nad tim už přestat brečet? Anebo to bylo součástí hlubší sondy do duše ublíženýho českýho človíčka a mělo to podtrhnout celkovou myšlenku? Celkově spíš tak 5/10. ()
Zelenka je prostě svůj. Nezastírám, že z jeho počinů jsem si neoblíbila ani opěvované "Knoflíkáře", ani "obyčejné šílence" (naopak mě oslnila seriálová "Terapie"). A z tohohle mnichovského případu mi ještě po několika dnech jde hlava kolem. Těžko se mi hledají slova k hodnocení. Kamarádka se mě po odchodu z kina ptala, jestli to opravdu takhle bylo. Takže se Zelenkovi a jeho přátelům klaním, protože mystifikovat umí dokonale. Letošní rok je zkrátka bohatý na kvalitní české snímky a já jsem hodně zvědavá, mezi koho budou rozděleny filmové ceny. ()
Je dobře, že máme tvůrce typu Petra Zelenky, protože jsou nesmírně potřeba. I když víte, z čeho je Ztraceni v Mnichově sestaven, stejně vás plno věcí překvapí. V úvodu sledujeme docela zajímavou komedii o novináři a papouškovi, v níž jsou určité detaily trochu zvláštní (tu umělý papoušek, tu vypadá telefonování hodně divně), aby se zhruba po třiceti minutách stalo něco, co film postaví do totálně jiného světla a odstartuje tím klasickou Zelenkovu mystifikaci, která je naprosto úžasná a především inteligentní. Celou dobu nenudí a hodně nenuceně si dělá legraci z filmařů, Čechů jako takových a nabízí jiný (a dost odvážný) pohled na mnichovskou dohodu. Je tu plno úchvatných momentů, které dokazují, jak inteligentní a svérázný tvůrce Zelenka je, a že se nemusí ohlížet na diváka a podbízet se mu. Jak už je u něj zvykem, herecké výkony jsou prvotřídní, přesto jsou tu někteří, kteří naprosto vynikají. Jsou jimi fantastický Martin Myšička, který si dělá legraci sám ze sebe a neznámý Tomáš Bambušek, jenž je jako zapálený režisér stejně skvělý. Celá atmosféra filmu je naprosto dokonalá a příběh tak chytrý, že stojí za analýzu a opakované zhlédnutí. Pocitově to sice není na plný počet (Rok ďábla se mi přece jen líbil o chloupek víc), ale vzhledem k mnohovrstevnatosti, chytrosti a inteligenci celého příběhu a jasné dramaturgické promyšlenosti, která je u nás stále ještě hodně vzácná, to k němu má dost blízko a možná po další projekci hodnocení zvýším. Zatím 90%. PS: Závěrečné storyboardy jen dotváří celou atmosféru a bylo by zajímavé, kdyby Zelenka tenhle film opravdu natočil. ()
Šiel som na komédiu a dostal som pre mňa príliš sofistikovanú všehochuť, v ktorej je účelom humoru kritika napr. Miloša Zemana??, Čechov, Francúzov, filmu ako média, pozitivisticklej interpretácie histórie...bohvie čoho všetkého. Áno, väčšinu významov som nepochopil. Forma ma nudila. Dúfal som, že idem na druhý Rok ďábla, miesto toho som videl skôr druhých Karamazovcov. Nuž čo, v Mníchove som sa evidentne stratil. ()
Ze začátku jsem byla dost otrávená a nedokázalo mě to zaujmout - druhá půlka se mi líbila podstatně víc. Ale stejně si myslím, že na celovečerní film ten nápad s papouškem byl slabota (Lva za scénář bych nedala ani náhodou). Nápad s mluvícíma hlavama byl vtipný jen poprvé - v dávné mystifikaci o Visacím zámku, teď už se to jen opakovalo. Tři hvězdy dávám hlavně za jiný a chytrý náhled na Beneše - to bylo záslužné a inspirativní (a patrně i hlavní Zelenkův důvod pro vznik filmu vůbec). ()
Jsem moc ráda, že můžu po dlouhé době zase tak dobře ohodnotit nový český film. Je to typická zelenkovina, chytře vtipná, fabulační, kontroverzní, střílející do vlastních řad. Zkrátka taková má oblíbená. V Modřanském biografu bylo asi 20 lidí a chechtali jsme se o sto šest. Např. u scén s alergií :-) V druhé části už je film více k zamyšlení, závěr zase originálně vtipný. A to je dobře, je to opravdu profesionální dílko. A dvojka Myšička a Taclík, herecký koncert jako vždy. ()
Reklama