Réžia:
Jan HřebejkScenár:
Petr JarchovskýKamera:
Martin ŠáchaHudba:
Aleš BřezinaHrajú:
Lenka Vlasáková, Milan Mikulčík, Martin Huba, Daniela Kolářová, Antonín Kratochvíl, Anna Šimonová, Petra Hřebíčková, Martin Schulz, Ladislav Chudík (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Kdo může posuzovat minulé viny? Kdo je může odpouštět? Může jim čas obrousit hrany? Nebo pokání, jímž se viníci posléze pokusí spasit? Drama Jana Hřebejka podle Cenou Sazky oceněného scénáře Petra Jarchovského vytváří spletitý řetězec podobných otázek a nabízí celou škálu často protichůdných odpovědí. Středobod příběhu tvoří postava renomovaného psychiatra (Martin Huba), morální autority, který má u příležitosti výročí založení republiky získat významné státní ocenění. Právě připravovaný slavnostní akt se stane katalyzátorem událostí, které na povrch vyplaví hříchy minulosti, jež mu můžou zlomit vaz. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (747)
pre nudu som to nedopozeral... ()
Nebyl to špatný film, ale bohužel je to spíš pohádka. Většina tehdejších bonzáků, a to jak z těch "z přinucení", tak i dobrovolných a horlivých, se k té době vrací tak jako nejmenovaný hudebník, který v rozhovoru v časopise Reflex před pěti lety prohlásil, že "každý s režimem kolaboroval, někdo si kupoval od komunistů rohlíky a někdo spolupracoval s StB"... Pokání nebo alespoň stud? Kdepak... To je možné jen ve filmu... Nejlepší je ovšem miláček národa Ladislav Chudík, který hraje tu ohavnou svini tak věrohodně, že bych si od něj totální endoprotézu už udělat nenechal! ()
Po "U mě dobrý" jsem se obával, že ač dřívější fanda, už nebudu chtít žádný Hřebejkův film vidět. Nakonec jsem se (naštěstí) odhodlal a zůstal jsem doslova s otevřenou pusou. Famózní film s dokonalými hereckými výkony (ty Kolářové a Chudíka přímo září), navíc skvělé (a náročné) spojení sociálního a rodinného dramatu. A obě závěrečné pointy mi po tom všem navíc úplně vyrazily dech. Dosud jsem měl na dotaz, který film páně Hřebejkův považuji za nejlepší, jasno. Nyní má "Musíme si pomáhat" zdatného konkurenta... ()
Výborné komorní drama. Ano, pointou skutečně je, že nikdo nejsme bez viny. Pro někoho je to málo, pro mě je to víc než dost. Pro mě tento film odhaluje 'charakter doby' stejně bravurně jako "Musíme si pomáhat". Pánové, bravo! ()
Škoda, že se nedá rozpůlit hvězdička. Za celý film jsem neřekl ani slovo. Na konci zaznělo jen "A tady je vidět, proč má Spravedlnost přes oči šátek." a z druhé strany "Ten konec je tak trochu zvrácený..obraz současnosti." ()
U tohoto filmu jsem střídal chvilky, kdy jsem byl nadšený a kdy jsem byl zklamaný. Jsem hodně rád, že si Jan Hřebejk střihl vážné téma. Celkově jsem byl nadšen třeba z Lenky Vlasákové, z práce kameramana, ale zároveň mi trochu vadilo přílišné odlišnosti v hereckých výkonech ( na jedné straně Daniela Kolářová, Lenka Vlasáková, Martin Huba - na opačném konci vynikající fotograf, ale nic moc herec p. Kratochvíl). Rovněž přílišná dramatizace poliky a trocha té prvoplánovosti (natáčení dokumentu pro ocenění...), prostě tomu něco málo chybělo. Ale celkově na mě film zanechal velmi pozitivní dojem. Váhám mezi 3 a 4 hvězdami. ()
Role pana Chudíka se mi pořád vynořuje - kolik podobných je tu ještě kolem nás, kolikrát už mohli tak pěkně slavit? Laťka je vysoko, toto drama je hodně mrazivé, škoda občasné "rozmázlosti" bez pohybu a hlavně těžko uvěřitelného zeťáka - to jsou ty mé dvě nepoužité hvězdičky. ()
Tři hvězdy (nadporučík ?) za herecké výkony a režii, Hřebejk to prostě umí a umí vybrat herce do rolí a udělat dobrý film i ze slabého scénáře. Scénář mi prostě vadil. Ne že by nebyl uvěřitelný, ale takhle černobíle to přece nejde .... Tak nějak celé podivně nedotažené, motiv s růží zahozený, vyznívá to do prázdna. Pro mě o něco lepší Pupendo. ()
Ze začátku je to takové divné. Jako by nepřirozené. Člověk si musí na herce a jejich projev zvykat. Ale jinak dobré téma. I když by se možná dalo zjednodušit na to, co je člověk schopen udělat pro získání své životní lásky. A zda lze pak omluvit "podtrhnutí" svého soka. Myslím, že se to podtrhnutí dá snadno pochopit. (P.S.: Antonín Kratochvíl není herec a jde to slyšet, Anně Šimonové to taky moc nešlo.) Opět shlédnuto v r. 2024: Být to hodinová povídka, je to mnohem lepší. A projev A. Kratochvíla byl dost iritující. ()
Nádherná kamera, nádherný střih, nádherný Antonín Kratochvíl, těžká skutečnost. ()
asi silný příběh...ne pro mě. Jinak jak někteří píšete, herec Mikulčík je toporný, ale neherec Kratochvíl...? Rušivý element ? ()
Po tretim shlednuti jdu s hodnocenim na 4 a pul hvezdy. Velice zajimave tema, poutave natocene a doplnene skvelou hudbou Händela. Prehnana reakce hlavni hrdinky mi uz tak nevadila ale postava Sochare v podani Kratochvila ve me nebudi sebemensi sympatie. Neherec nekdy neni zrovna nejlepsi volba ikdyz se jedna o svetoznamou osobnost, nazpamet nauceny a odrikany text povazuji za filmove fauxpas. I pres toto vsechno jsem si film uzil a muzu jenom doporucit. ()
Filmový skvost, ktorý dokazuje, že český film patrí medzi elitu. Nemám ani viac slov, proste plné bodové ohodnotenie bez rozmýšľania. ()
Zvláštní film, který nedokázal udržet mojí pozornost. Zvláštně natočený.. ()
Skvěle natočené, výborný scénář, film mě chytil. Období, kde hrdina není zase takový hrdina ( Huba) a naopak disident mohl být slaboch ( Kratochvíl), anonymní vyšetřovatel Chudík a do toho příběj nevěry Mikulčíka. Povedený Hřebejk. ()
Naprosto nudné, ztráta času. Film o ničem, který se tváří hrozně vážně. ()
Mizerná televizní inscenace s výbornými několika minutami s Chudíkem. Herců mi bylo líto - netušili, co mají hrát. ()
Konečně film, kde zas Hřebejk dokázal, že umí točit filmy a kde se rádoby vtipné scénky netočí jak kolotoč na Matějský..Špičkové drama, kde zrůdnost komunismu nakonec vyplave na povrch a já jsem moc rád, že snad začíná nová éra dua Hřebejk-Jarchovský. 80% ()
Tak to bylo silný kafe. Vím, co byli komunisti za svině, ale u tohohle filmu se mi z nich fakt dělalo zle. A ty vychytaný detaily, jako třeba Chudíkova ruka s doutníčkem... ()
Moderní trauma českého národa na talíři, obnaženě a přitom bez patosu. Dnešní My a nedávný komunismus - to je velké téma, a tady se podařilo udělat jeden z prvních opravdu účinných kroků k vypořádání s ním po umělecké stránce. Herci na 1, pan Kratochvíl na 1 s * ! ()
Reklama