Série(6) / Epizódy(115)
Obsahy(1)
Co se vám vybaví, když se řekne „šedesátá léta“? Sověti úspěšně vysílají člověka do vesmíru, na Západě probíhá Beatlemanie, přichází srpen 68, v Československu ve volbách vyhrávají komunisté na 98,4% Jak jste tuto dobu prožívali vy? Připadá vám to jako dávná minulost, nebo máte najednou docela živé vzpomínky? Druhá polovina 20. století v rodině Dvořákových. Retro seriál Vyprávěj je pohled do naší nedávné historie prostřednictvím osudů rodiny Dvořákových. Díky vzpomínkám vypravěče Honzy se před diváky odvíjí sága rodiny v průběhu roků, rozplétá se poutavá mozaika lidských osudů a vztahů tří generací. Právě od roku 1964 se začíná rozvíjet děj retro seriálu Vyprávěj. Student Karel Dvořák (Roman Vojtek) chce postoupit do druhého ročníku na pražské technice. Chybí mu poslední zkouška u mladého asistenta France. Eva Martináková (Andrea Kerestešová) ze Slovenska nastupuje do prváku na stejné škole. Vše je pro ni nové...
Hlavní akcent ve vyprávění je kladen na příběh rodiny, na všední problémy jednotlivých členů, ne na politiku či „velkou“ historii. Jako když listujete rodinným fotoalbem. Není záměrem analyzovat nebo nějak hodnotit historické události, jde spíše o to, jak zachytit co nejvěrněji dobu a pocity účastníků v konkrétních situacích. Honzovo vzpomínání rámcuje jednotlivé díly a doplňuje či glosuje jednotlivé příběhy. Výjimečnost retro seriálu Vyprávěj spočívá v kombinaci dvou velkých „taháků“ – napínavé vztahové linky hlavních hrdinů kombinované s dobovými událostmi, situacemi, prostředími. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (41)
Recenzie (640)
Jak už vyplývá z názvu (Vyprávěj (TV seriál) tak je zcela jasné, že jde o seriál s určitým ohlédnutím do minulosti Československa (tedy teď už České republiky). Takhle to přeci v normálním životě u nás v republice fungovalo. Jasně, že nejde o nijak skvostné umělecké dílo či hluboký zážitek. Vlastně jsem ho neviděl ani od začátku, ale přesto a podle toho co jsem viděl, ať chceme, nebo ne, v jednom ohledu je seriál cca na 60% realistický. Především jeho humoristickými pointami uprostřed každodenního údobí života tehdejšího komunistického Československa a také trochu o tom jak se vyvíjelo politické klima. První řada seriálu byla dobrá, ale následně jde kvalita dolu. ()
Napřed jsem si říkal, že šedivé socialistické Československo nebylo tak pestrobarevné, aby měl každej v rodině a mezi přáteli zároveň legionáře, emigranty, disidenty, estébáky, restituenty atd. Pak jsem se ale zamyslel… můj pradědeček byl legionář, tátův nejlepší kamarád utekl v 68. roce do Mnichova, máma má slovenskou národnost, osobně znám ostatně i dva spolupracovníky StB. Ale tyhle fakta jsem vždycky vnímal tak nějak odděleně a teprve seriál Vyprávěj mě přiměl uvědomit si to všechno v souvislostech. Největší romány píše život a Vyprávěj se toho zhostilo velmi slušně. Cestou na tenký led je samozřejmě široké časové rozpětí a stárnutí hrdinů. Zatímco u Svatopluka Skopala a Romana Vojtka aspoň přibývají šediny, dámy Kerestešová, Freimanová nebo Adamovská stárnou jen drobnými obměnami účesů. Alžbeta Stanková, ta se nesrala ani změnama účesů. Naopak, Jana Šulcová, kdysi vyhlášená elegantní kráska, je od druhé do páté řady furt stejně stará bába. Nemluvě o postavě Honzy Dvořáka, na níž se sice vystřídalo několik herců, ale v době, kdy měl nejvíc růst, vypadal několik let stejně. Vyprávěj jako celek má přestřelenej počet dílů a časem přestane bavit. Klidně mohl seriál skončit úmrtím babičky (Nina Divíšková), která je jako výborná glosátorka půvabnou nití celým dějem a pak už evidentně chybí. Je to znát i v původně pečlivé výpravě, kdy si kamera užívá detailní záběry na vycizelované dobové vybavení kuchyní a kanceláří. Léta po roce 1989 jsou už ztvárněna překotně a narychlo, navíc se zbytečně vypíchnutými dobovými reáliemi (díl Skořápkáři). Tady tvůrci zjevně došli k závěru, že 90. léta se v reáliích ode dneška už moc neliší, což je samozřejmě omyl. Devadesátá léta v módě, oděvních doplňcích i předmětech každodenní potřeby byla naprosto strašná, což je tady nedobře zamaskováno cvrkotem doby, kdy lidi žili hodně politikou a podnikáním. Vyprávěj jako celek snese přísná měřítka, má silnej rodinnej příběh s přesahem do řady výbornejch vedlejších postav (člověk snese i tu obehranou Žilkovou). Emocema našlapaný scény i dobře napsaný vtipný dialogy plus nenásilné dějové zvraty stále dokazující, že svět je malej. Ale když už má něco 115 dílů, čekal bych pompézní a efektní závěr. A tady mladej Matěj Dvořák sedí u komplu a pronáší úplně hovadskou větu. Tak jo. ()
Neviděl jsem seriál, kde by propad kvality jednotlivých sérií byl tak rapidní a strmý, jako předvedlo Vyprávěj. První až třetí série jsou skutečně vynikající, a patří mezi to nejlepší, co česká seriálová tvorba nabídla. Drobné nedostatky a černo-bíle podávadá minulost v malých dávkách, to vše se dalo opomenout. Ale se 4. sérií šel seriál tak rychle dolů, až je to něuvěřitelné. Z kvalitního seriálu se stal jednohvězdičkový brak. Poslední, 5. série, bylo čiré utpení. Naprosto nelogické jednání postav, přeskakování důležitých dějových momentů, nelogické zvraty a vykreslování současnosti přes několikero růžových brýlí. Ukázkový odpad... Doporučuji poslední dvě série vynechat, a dostanete nadprůměrný seriál, který by snesl i hodnocení v červených číslech. Při existenci 4. a 5. řady se však musí spokojit s průměrem, a to ještě může být rád... ()
Upozornenie: videl som len zopár dielov, nikdy nie celých, sledovaných občasne a mimovoľne, popri inej činnosti. Ale aj tak si viem predstaviť ten výsledok: 115 x 52 minút = temer sto hodín čistokrvného hnusu! Počínajúc retro nasvietením a kostýmami, ktoré akoby vypadli z nejakého rozjuchane premúdrelého muzikálu (napadajú ma Hřebejkove Šakalie roky). Pokračujúc snahou o rekvizitové navodenie dobovej atmosféry, vyznievajúcej však ako napudrované potemkinovské dediny. Namiesto zažranej štátnokapitalistickej normalizačnej špiny naondulovano vymydlená a farbami žiariaca faloš. Konzultované s historikmi to môže byť tisíckrát s použitím autentických predmetov, no ak chýba dobová všadenavôkol prevládajúca šedivosť prostredia je to o ničom. Toľko slov venovaných forme! Forma však prevláda, autori sa sústredili na vykreslenie doby cez predmety a architektúru interiérov, príbeh je druhoradý. Ale keď som pri ňom, scenár postráda dynamiku, dramatickosť aj humor. Disident do každej rodiny nechýba. Nuž čo, každá doba potrebuje svoj ideologicky vyprofilovaný balast. Tu, zodpovedajúc dobe, ide o myšlienkovo vyprázdnený, ale prácne naaranžovaný výkal, oboznamujúci s mladosťou a bežným životom našich rodičov a prarodičov. Normalizátori mali Honzu Zemana, dnešný režim Honzu Dvořáka. ()
Tento seriál je zářným příkladem, že seriály ještě točit umíme. Atmosféru let minulých si pamětníci rádi připomenou, je to fajn retro. Herci připomínají všechno, jen ne postavy té doby. Prostě u nich to nebylo vždy ono. Výprava dbá na dobové detaily, z tohoto hlediska se to povedlo. Spokojenost, vždy je ale co zlepšovat. Důstojně odvedeno. Je dobře, že to není vítězství kvantity nad kvalitou. 60% ()
Galéria (887)
Fotka © Česká televize / Dramedy production
![Vyprávěj - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/538/162538769_ab672e.jpg)
Zaujímavosti (344)
- Komparzní role si vyzkoušelo i několik výherců soutěže týdeníku TV Magazín. Jediný, kdo měl nějaké zkušenosti s natáčením, byl herec kladenského divadla Jiří Matějka, který díky tomu dostal roli s textem. (Olík)
- První klapka padla 10. 2. 2008. (M.B)
- Po odvysílání 1. série se ozývala řada lidí, kteří si všimli různých historických chyb. Sám režisér seriálu Biser A. Arichtev se ve filmu o natáčení 2. série rozpovídal, že nečekal až takové reakce zkoumání reálií zobrazovaných v seriálu. V epizodě Sedmdesátá léta (2010) se Honza (Vojtěch Kotek) ve vyprávění rozpovídá o zmiňovaných nepřesnostech (kupříkladu podoba lahví od piva). Odůvodněno je to tím, že jeho vyprávění jsou jen vzpomínky a nikoliv přesný popis doby. Scenáristé tak problém s nepřesnostmi vyřešili, neboť se dá říci, že všechny historické nepřesnosti a chyby, které v seriálu najdete, nejsou chyby tvůrců, ale jen nepřesné vzpomínky na minulost, což sám vyprávějící Honza zmínil jak v 1. epizodě 1. série Od začátku (2009), tak i s větším důrazem ve zmiňované epizodě. (mnaucz)
Reklama