Réžia:
Zdeněk TroškaKamera:
David PloyharHudba:
Miloš KrkoškaHrajú:
Václav Šanda, Eva Podzimková, Karel Zima, Sabina Laurinová, David Suchařípa, Jana Andresíková, Bára Munzarová, František Němec, Jan Kuželka, Nina Horáková (viac)Obsahy(1)
V kráľovstve kde kráľ jazdí len na lov a nestará sa o nič iné, prosí kráľovna úpenlivo o potomka. Keď jej dôjde trpezlivosť obráti sa na čerta, žijúceho neďaleko v starom mlyne. Za krátko sa kráľovne narodí dievčatko. Malá princezná vyrastá po boku Štepána, syna komornej. Časom sa do seba zamilujú. Keď ale výjde najavo, že kráľovna podpísala s čertom zmluvu a princezná sa má stať Luciferovou nevestou v deň svojich osemnástich narodenín, kráľ usporiada ples, kde sa má princezná zasnúbiť s princom z inej zeme a tak uniknúť svojmu osudu. Jedným z nápadníkov je Luciper, ktorého princezná odmietne a ten na ňu uvalí kliatbu. Štepán musí krásnu princeznú oslobodiť za každú cenu... (TV Markíza)
(viac)Videá (1)
Recenzie (402)
Pohádka, která mě narozdíl od štědrovečerní pohádky Micimutr mile překvapila. Zdeněk Troška u mě tentokrát zabodoval s tím, že se mu alespoň trochu podařilo ve mně vyvolat pocit, že sleduji klasickou pohádku. František Němec bezkonkurenční, škoda, že nedostal větší prostor, stejně jako samotné peklo a čerti v něm. ()
U Trošky je to jako na houpačce. Jednou nahoru, jednou dolů. A dolů tuhle pohádku srazil scénář. Jak pejsek s kočičkou plácali dort, tak podobně je uplácaný scénář, který drží jen silou vůle. Moderní mluva naráží do té "lidové" a pokud chce královna něco prubnout, je něco shnilého v království pohádkovém. Sama královna by byla na delší analýzu, ale ve zkratce si jen můžu připsat další položku do svého seznamu pitomých Alžbět v českém filmu. Munzarová nikoli hrála, ale jen mluvila příliš hlasitě a byla nějaká podivně jakozemitá. Těšila jsem se na Suchařípu, ovšem důstojný král by musel mít důstojné dialogy. Ústřední dvojice celkem ujde, ale pojmenovat je Štěpán a Štěpánka je nápad hodný pořádného záhlavce. Zvlášť, když jsem se prvních dvacet minut domnívala, že se kluk jmenuje Vítek. A samostatnou kapitolou jsou Troškovi čerti.. Kupříkladu nejnovější čert se v myslivecké kamizole chová jako normálně myslící bytost. Jakmile se změní do své přirozené podoby, je z něj huhňající, šklebící se monstrum, které bych poslala Heřmánkovi na převýchovu. Troškovi čerti patří do pekel, ale chválím překvapivě dobrého Lucifera. Němcovi bych věřila, že princeznu opravdu zaklel.... Prostě a jednoduše, ubrat blábolů (vyškrtnout celou epizodu se zlatou kytkou, protože Luciper mohl prostě říct, že když si ho nevezme, tak ji zakleje), předat psaní scénáře někomu jinému. Žblekotání, hihňání, pitvoření, jakékoli moderní výrazy a dementní čerty vyškrtat, pak to možná půjde lépe. P.S. Chci nějakou pěknou mladou inteligentní Alžbětu! ()
Ó, Troško, ty bestie pekelná, proč trýzníš naše duše?! Po celkem koukatelné "Nejkrásnější hádance" následuje propad zpátky až na okraj odpadní jámy. V "Čertově nevěstce" těžko hledat nějaké chytré nebo vtipné momenty, všechno je to uřvané, afektované, imbecilní a křečovité. Největší kámen úrazu ale představují naprosto nehoránzný superstupidně megakreténský dialogy. Až na Františka Němce (*hvězdička) žádný z herců nehraje, nýbrž pouze zdatně recituje. Jenže kdyby aspoň bylo co recitovat. Tyhle bláboly někdo vytlačil v sedě na míse a rozmazal po papíře. Pak navrch napsali, že je to scénář a "hurrrá, jdem točit!" Dívat se hodinu a půl do senkruvny vyjde tentokrát nastejno. ()
Alespoň v žánru pohádky přeci jen Troška dokazoval, že se ještě občas dokáže odrazit z absolutního dna, Nejkrásnější hádanka byla docela příjemnou záležitostí, která i přes nízký rozpočet splňovala prvky, které má koukatelná pohádka mít. Čertova nevěsta bohužel nesahá Hádance ani po kotníky - je sice vidět vyšší rozpočet - pohádka je plná triků a každý záběr je pořádně vyumělkovaný a podléhá kamerovému obžerství. Zatímco se po této stránce občas podaří vybudovat slibnou pohádkovou atmosféru (Troška je zdatný řemeslník), co se týče scénáře, jde o katastrofu. Příliš dlouhá expozice, náznaky velmi nízké vulgarity, naprosto nulové budování vztahu mezi hlavními protagonisty, až někde v poslední třetině se objevuje jádro pohádky - tři úkoly, velmi odbyté a zkratkovité, v jednom případě naprosto nelogické, a naprosto umrtvené vyvrcholení (Lucifer je skutečně velmi slabý soupeř). Pohádka nemá žádnou šťávu, hne se v místa ve skocích, než aby kontinuálně plynula, je naplněna jen formálně. A jestli někdo operuje s argumentem, že přeci je nutné brát v potaz dětského diváka, tak proč mezigeneračně fungují například Tři oříšky či Princezna ze mlejna, abysme zůstaly u Trošky. Česká pohádka zhyne na úhoru, jestli po obdobně nezvládnuté Dešťové víle a Čertově nevěstě vzniknou další tak sterilní, bezživotní, jednoduše odfláknuté produkty. ()
,,BUDE KRÁSNÁ. BUDE VESELÁ. A BUDE MÍT ČERTA V TĚLE. A AŽ JÍ BUDE OSMNÁCT.......“ /// Tož takové spokojené království to bylo. V královských zahradách se drobotina cpala plackama, pánové lovili po lesích (zvěř) a královna byla samej pták. Nedbala však rady krále a místo styku se dala do holportu s peklem. Chudák Štěpán. Musí teď vyhrabat ve svém srdci velikou lásku a vyrazit do boje.... Vono se řekne – POHÁDKA. Přitom filmařsky tam je několik zajímavejch momentů. Všechno, ale pohřbívá strašidelnej casting, kterýmu vévodí čert Kleofáš, jenž je buď debil nebo teplej (těch tu asi bude víc). Podobnou cestu jako princezna – tedy do pekla – postupně nabírá i příběh, jenž se mění v trapnou povídačku, který by stačil prostor ve studiu. Já byl v šoku, žena se smála a mladej se nudil. Jedinej spokojenej tak byl náš pes, který se mlsně olizoval nad Sabinou L. Chápu ho. Na její slova: ,,PRUBLA BYCH TO“ - dlouho nezapomenu. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Zjistíš, jak to dopadne, když si nepřečteš návod ke kouzelnýmu květu. 2.) Ke štěstí mi stačí, když se ve filmu běhá a zároveň směje. (ty vole, už to nehul!). 3.) Nechcu bejt o vánocích za ,,debila“. /// PŘÍBĚH ** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
Galéria (39)
Zaujímavosti (26)
- Věta "Víš, jak dopadla Dorota Máchalová," odkazuje na starší pohádku S čerty nejsou žerty (1984). (Nach)
- Interiér mlyna nechala produkcia postaviť v barrandovských ateliéroch. (Raccoon.city)
- Při natáčení scény odchodu na ples zaútočila na přítomné dámy vosa. Z nějakých sedmadvaceti si vybrala právě královnu (S. Laurinová) a zapadla jí do dekoltu. Zanechala tam několik žihadel, místo samozřejmě oteklo, ale natáčení ani zdraví herečky to nijak nepoznamenalo. (Robbi)
Reklama