Réžia:
Július PántikScenár:
Ivan BukovčanKamera:
Vincent RosinecHrajú:
Gustáv Valach, Július Pántik, Mária Prechovská, Mikuláš Huba, Vlado Durdík st., Eva Krížiková, František Dibarbora, Ctibor Filčík, Elo Romančík, Judita ĎurdiakováObsahy(1)
Televízna adaptácia tragikomédie Ivana Bukovčana. Príbeh ľudí, ktorí sa stretajú na pomaturitnom večierku a rozoberajú svoje životy. Stretnutie maturantov po 25-tich rokoch je priestorom pre duševnú očistu názorov a postojov v uplynulých rokoch. Vyššie morálne hodnoty usvedčujú zúčastnených z krivenia charakterov i vlastných názorov. (RTVS)
(viac)Recenzie (30)
"Neurobili sme vôbec nič..." Na tento na prvý pohľad jednoduchý film je tu mnoho chvály aj z českej strany, ale mňa presvedčilo skôr meno G. Valach. Ako píšu mnohí, je tu špička slovenského herectva, ale my sme mali v tej dobe špičku veľmi širokú a rovnako by tu zapadli esá ako Š. Kvietik, L. Chudík, J. Króner, I. Mistrík, V. Muller a ďalší...Naoko príjemné stretnutie bývalých maturantov sa zmení na osočovanie a hľadanie vinníka, ktorého nie a nie nájsť. Postupne zistíme, že každý z nich nesie určitý podiel viny na tom, že ich bývalý učiteľ je za mrežami. Je to starší film, ale kvalita je tu neskutočná, dialógy výborné a vzhľadom na to, že sa film odohráva v dvoch miestnostiach, dokáže s prehľadom udržať divákovu pozornosť až do konca. O vzniku filmu nevieme podrobnosti, do zaujímavostí zatiaľ nikto neprispel, ale zdá sa mi dosť pravdepodobné, že film ležal nejaký čas v trezore, pretože narážok na systém a strach pred ním je tu dosť. Na tv film fakt úžasná kvalita a súhlasím s ostatnými, že si ani vo sne neviem predstaviť niečo podobné s našimi súčasnými seriálovými "celebritami". 80%. ()
Možná si to celých pět * nezaslouží, po profesní stránce to občas zaskřípe, ale obsah všechny nedostatky natolik překrývá, že jsem ochotný chvílemi neobratnou filmařinu odpustit. Herci jsou naprosto skvělí a přesvědčiví, hrají jako by sami za sebe, hněv, alibismus, opatrnost i zbabělost jim snadno uvěříte – znali tyhle pocity své doby sami na sobě a s gustem je v tom kratičkém období, kdy na chvíli mohli, ze sebe dostávali. ()
Kvalitna normalizacna drama o stretnuti sa byvalych maturantov po X rokoch. Je to sice len normalizacna konzervacka, ale ked si uvedomim, ze tam hrali vyborni herci ako Gustav Valach /Pod Jezevci Skalou, Na Pytlacke Stezce/ a Elo Romancik /Kladivo na Carodejnice 1967, Volanie Demonov 1967/, tak mam ck tvorcom coraz vacsi a vacsi respekt a rad obhajujem aj tuto normalizacnu ceskoslovensku podivanu. Kvalita, normalizacnu tvorbu mam dost rad /Chalupari, Jachyme, Svako Ragan ...../ 92 % ()
Devět pštrosů a jejich chatrné svědomí. To, že byl tento film vůbec natočen pokládám za malý zázrak (už pouhý záběr na tank je gesto z nejodvážnějších). Míra upřímnosti a otevřenosti vůči době a lidem, kteří ji spoluutvářeli je odzbrojující. Hry Ivana Bukovčana, lhostejno zda divadelní či rozhlasové, patřily k mimořádně kritickým dílům, které nacházely odezvu především na přelomu šedesátých a sedmdesátých let, v době, kdy (znovu) docházelo k lámání charakterů a ohýbání hřbetů. Případ profesora Sumce, tento nepatrný a přece významný dílek z našich nedávných dějin, je mementem, z něhož mrazí až do morku kostí. A také z těch, kteří ze strachu, pohodlnosti, prozíravosti, alibismu či přesvědčení nepomohou druhému, když je v úzkých. Ozdobou této televizní inscenace jsou samozřejmě herecké výkony všech zúčastněných, špičkových slovenských umělců, z nichž nelze nejmenovat alespoň skvělého Gustáva Valacha, Júliuse Pántika, Máriu Prechovskou, Elo Romančíka, Ctibora Filčíka a Františka Dibarboru, jehož Filip je znamenitou tragikomickou figurkou malého člověka, souženého neustálými obavami o svůj budoucí osud. Mistrovské dílo, které nestárne, ale stále ožívá. V tom je jeho síla. ()
Ivan Bukovčan bol autorom divadelných hier, pojednávajúcich o fatálnych morálnych dilemách. Aj tu: niekdajší spolužiaci z gymnázia riešia osudy ich triedneho, ktorý trpel za fašistov aj za boľševikov. Kým ako študenti mu za Slovákštátu vyjadrili rebelskými výčinmi podporu, za panovania ich samých (pretože za socializmu formálne vládli všetci zamestnaní ľudia) už len strkali hlavy do piesku. Ale dokázali svoj alibizmus obhájiť cynickým sebabičovaním, sebaľútosťou a trpkým obviňovaním iných. Zároveň dokázali aj priznať si vinu a tak vyjsť z toho tak zvláštne očistení. Klobúk dole za vybrúsené dialógy a herectvo zúčastnených. Zvlášť upozorňujem na Gustáva Valacha ako akýsi morálny výkričník, ktorý prišiel na stretnutie, hoci nechcel a pani Máriu Prechovskú v úlohe životom sklamanej intelektuálky (tri nevydarené - lebo bezdetné manželstvá). Poznámky: Príbeh sa neodohráva len v dvoch miestnostiach, ako tu píše kolega gogo76. V úvode je scénka na cintoríne a potom sa prechádza mestom, neskôr ide perepúť spolužiakov lanovkou zo Srdiečka na Kosodrevinu. Z interiérovej výzdoby zaujala nástenná reklama na cigarety Lucky Strike, ()
Reklama