Réžia:
David FincherKamera:
Harris SavidesHudba:
Howard ShoreHrajú:
Michael Douglas, Sean Penn, Deborah Kara Unger, James Rebhorn, Peter Donat, Carroll Baker, Armin Mueller-Stahl, Anna Katarina, John Aprea, Kimberly Russell (viac)VOD (3)
Obsahy(2)
Nicholas Von Orton (Michael Douglas) má na konte 600 miliónov dolárov, patrí mu administratívna budova v centre San Francisca a prekrásny zámok za mestom. Má peniaze, kam sa pozrie, a kam sa pozrie, tam vidí peniaze. Aj tak však pri sledovaní ekonomického spravodajstva večeria sám. Manželka s dieťaťom ho opustila už pred rokmi, nemá ani dobrých priateľov. Osobná kríza sa prehĺbi v deň jeho 48. narodenín – v rovnakom veku totiž jeho otec spáchal samovraždu. Ako jediné východisko zo slepej uličky sa javí prekvapenie od brata. Conrad (Sean Penn) daruje Nicholasovi k narodeninám výnimočný darček, ktorým je vstupný kupón do tajuplnej Hry. Tá nemá žiadne pravidlá, prihláška však sľubuje zážitok, ktorý mu zmení život. Nicholas napokon prihlášku vyplní, ale o hre sa aj tak nič nedozvie. Po podpise zmluvy sa však začne krútiť spočiatku nenápadný kolotoč, ktorý však hrozí zničením jeho kariéry, bohatstva, postavenia, slobody a nakoniec i života... (TV JOJ)
(viac)Videá (1)
Recenzie (1 418)
Výtečně napsaná postava Michala Douglase a zajímavý námět jsou jednoznačnými plusy. Nevyrovnané tempo a lehce kostrbatý sled jednotlivých scén jsou pak jednoznačné nedostatky, kterými tento prapodivný snímek oplývá. Fakt je ovšem ten, že Fincher se vyhýbá jakémukoli tématickému klišé a každý jeho film je naprosto originální a jiný. Michael Douglas je opět vynikající a tentokráte mu zdatně sekunduje Sean Penn. Děj je příjemně neotřelý a plný strhujících scén. Je otázka, jak moc jste na tuto hru Davida Finchera přistoupit. ()
Přišel jsem na to, že Fincherovi filmy je potřeba sledovat od začátku do konce, protože ony nedokážou zaujmout na první pohled. S nima je to krapet složitější. Hlavně tedy s příběhem, protože ten se postupně vrývá divákovi pod kůži, že si divák uvědomí až v půlce filmu, že posledně mrknul vlastně ještě předtím, než vložil DVDčko do přehrávače. Když proběhne první bod vcucnutí diváka do filmu, následuje druhý, kde už se to všecko veze, jenže nastoupí třetí bod, šokantní chvilka, kde ačkoliv můžu tvrdit celou dobu jak chci, že filmu dám tak tři čtyři, nakonec z toho vytáhne plnej počet. Proč? Protože o tom film má být. Má být chytlavý, zaujmout a hlavně si ho musím do budoucna zapamatovat. Ale tady to vcelku bylo jednoduché. Už jenom proto, že režisérské stolice se ujal sám David Fincher a hlavních rolí se zhostil geniální herec Michael Douglas spolu se Seanem Pennem, přičemž spolu udělali skutečně slušnou bratrskou dvojku, při které Hra odsýpala jako na běžícím páse. A tak to má fungovat. Fincher už je takový rutinnér, na jeho filmy divák většinou jde s úkolem dát do toho všecko, a většinou to vyjde, většinou. ()
Fincher je nejlepší režisér své generace. A dokazuje to i ve Hře - takhle má vypadat správný temný thriller. Když ani divák ani hlavní hrdina neví, kde je pravda, to se ta deprese hnedka vyrábí trochu jednodušeji. Skvělá práce i při okázalém budování paranoie, i při minimalistických hlodancích do zdravého rozumu. ()
Komentář obsahuje SPOILERY. Fincher se po veleúspěšném Sedm vrací k motivu manipulace hlavním hrdinou - v níž nebyla hlavním tématem - manipulace jemnější, přesnější... manipulace tak jemné a přesné, že je to až k neuvěření. Naprosto. Docela rozdíl, od Sedmičky - tam věřit šlo. Dost dlouhou dobu jsem podezříval autory, že i přes tu zjevnou nemožnost naši důvěru žádají. Nebo si stačí uvědomit, že scénář a režie vládne postavám, diktuje jim, co mají říct, kam mají jít, co tam mají udělat, ba co si mají myslet. I Nicholas van Orten to již brzy zjistí. Veden na nitkách Fincherem pletených koná, jak je do detailu předvídáno, vlastně předurčeno. I uvědomění vlastní ovladatelnosti mu bylo vštípeno zvenčí, stejně jako jeho nutně k neúspěchu odsouzený pokus se vládě pera vzepřít. Ba falešný pocit, že Hra končí a jeho finální proměna osobnosti, stejně bizarní jako jeho předchozí dobrodružství - i to je dílem Pánů jeho. Hra přesahuje hru... Člověk běžně samozřejmě chápe, že tvůrci a ne postavy doopravdy rozhodují, obyčejně však je po něm jako po divákovi požadováno, aby na tuhle skutečnost při sledování filmu blahosklonně pozapomněl a pořádně se vcítil. Zpětná reflexe prožitku díla ve světle uvědomění, že nejenom Nicholasem, ale i Subjektivem je manipulováno - fajné. Hru jsem si přesto příliš neužil. Tam, kde třebas Mrtví Rosencrantz a Guildenstern diváka od počátku směřují k pohledu mimo dění k tvorbě, k ukotvení jejich světa do našeho světa, neúplnosti jejich světa atd., tam Hra až příliš dlouho člověka provádí po událostech, jejichž smysl možná později odhadne, ale do té doby předpokládá, že sleduje nepříliš důvěryhodný thriller, který jej nenapíná, neboť začne tušit, že Nicholase doopravdy nic neohrožuje a zároveň se společnosti CRS nemůže doopravdy vymanit. A to, prosím, trvá film 2 hodiny. Když přeci jen přijde na myšlenky z počátku komentáře (pokorně: "Možná nepravdivé, určitě neúplné."), řekne si: "Aháá, tak takhle," a zažije chvilkový pocit radosti z poznání, zkalený uvědoměním možné falešnosti toho poznání. Ta možnost Subjektiva ale trápit nemusí, onen pocit stejně po pěti minutách beze stopy vyhnije. Nebo mu přece jen někdo bude chtít namluvit, že jde o hyperbolu důsledků ovládání obou směrů informačního toku jednou osůbkou/skupinou? Možná by mu uvěřil, ale co by to změnilo? Filmové zažívání ne. ()
Originální nápad a myšlenka, toho si ve Hře užije každý. V průběhu filmu jsem hltal každou další zápletku, stále nové a nové nápady, byl jsem ohromen, často i pobaven humornými hláškami, vystresován bezvychodností situace, napjatý neustálým očekáváním. Hra je v té neskutečně vyrovnané první pětici Fincherových dokonalých filmů snad nejpůsobivější a jediné, co mě na ní mrzí, je to, že bylo téměř nemožné nevystavit se brutálnímu útoku spoilerujících maniaků (televize Nova, příbuzní), kteří svojí šanci prozrazovat děj daleko dopředu, využívali více, než je zdrávo. ()
Galéria (72)
Zaujímavosti (47)
- Jodie Foster bola nahnevaná, že jej obsadenie nevyšlo, pretože tvrdila, že ona a PolyGram sa ústne dohodli, že sa objaví vo filme. Keď sa tak nestalo, podala na spoločnosť žalobu vo výške 54,5 milióna dolárov. (Arsenal83)
- Natáčelo se od 13. srpna 1996 do 7. ledna 1997 v Kalifornii a v Mexiku. (Varan)
- Charles Martinet, muž, ktorý hrá Nicholasovho (Michael Douglas) otca, je oficiálnym hlasovým hercom pre postavičku Maria (z populárnych videohier "Mario World") od 90. rokov. (Arsenal83)
Reklama