Réžia:
George MillerKamera:
John SealeHudba:
Tom HolkenborgHrajú:
Tom Hardy, Charlize Theron, Nicholas Hoult, Hugh Keays-Byrne, Rosie Huntington-Whiteley, Zoë Kravitz, Riley Keough, Josh Helman, Nathan Jones, Megan Gale (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Režisér George Miller, zakladateľ postapokalyptického žánru a duchovný otec legendárnej série Mad Max, sa v ďalšom prokračovaní nazvanom Mad Max: Zbesilá cesta vracia do života cestného bojovníka Maxa Rockatanskyho. Mad Max, prenasledovaný svojou pohnutou minulosťou, je presvedčený, že jediný spôsob ako prežiť je vydať sa na osamelú púť. Narazí však na ozbrojenú skupinu v obrnenom voze, na ktorej čele stojí elitný Imperator Furiosa. Citadelu, odkiaľ utekajú, terorizuje Important Joe, ktorému niekto ukradol niečo nenahraditeľné. Rozzúrený vojenský vodca zvolá všetky svoje gangy a vo vysokooktánovej cestnej vojne nemilosrdne prenasleduje utekajúcich rebelov. (Continental Film)
(viac)Recenzie (2 445)
Absolutní námrd a nejlepší akčňák za posledních X let, který se bude tesat do hollywoodského mramoru. Ještě teď rozdejchávám tu neuvěřitelnou smršť šílených nápadů a vizuálních vychytávek. Kytarista vede, to je jasná věc, ale tady si tvůrci vyhráli i s postavami a samozřejmě s designem všech těch aut, motorek a náklaďáků. Všechno to pak lítá vzduchem, efektně vybuchuje, a já tleskám a jsem šťastnej jako děcko. Zkrátka vysokooktanový mazec, víc nemám slov. (100%) ()
MAD MAX v sedmdesáti letech dokonale zobrazoval postapokalyptický dech beroucí svět, při kterém cítíte naftu, spálený kouř pneumatik, cítíte v ústech prach a napětím těžko dýcháte. Nový MAD MAX netkví v příběhu, nemá chut' absolutně zaobírat se hloubkou postav ani atmosférou - dokonce ani s hlavní postavou Maxe a to je neodpustitelné. Kamera tak zběsile koluje, že divák nestíhá vstřebat všechno na první zhlédnutí. V druhé projekci, ale vidím vše. Šílené tempo, masakr, který zasytí celý svět. ()
Klikatá honička prapodivných vehiklů pouští tam a zpět asi jen těžko mohla být natočena efektněji. Byl jsem upozorněn na to, že v kině tohle nafouklé NIC dokázalo svým obrazem a zvukem pobláznit nejednoho diváka, ale mne to u obrazovky nechalo zcela chladným. Vypnout mozek sice umím, občas se mi podaří i vyndat si ho z hlavy, ale neumím ho zamknout do trezoru a ztratit od něj klíče. Abych však jen nehaněl, tak se mi líbila ta skvělá parodie na kytaristu visícího z náklaďáku a ještě to těhotné komando si zaslouženě vybojovalo svou hvězdu. A taky jsem si vědom, že mne za tohle hodnocení nečeká věčná jízda v naleštěném chromu, ale nemohu si pomoci. ()
Vše, co jsem chtěl říci, již vyřknul JFL. To, že plakátům vévodí Charlize Theron, není náhoda, ona ve výsledku odřídí celý film. Co schází do intenzity dvojky, tak nabírá na komplexnosti fikčního světa. Žádná popkultura, žádné pomrkávání, žádná frančíza - konečně blockbuster, který bude mít co říct i za půldruhého století. Nadčasově boží. ()
Mad Max prakticky ukazuje, jak děsně sterilní jsou ostatní dnešní blockbustery. A že takové být určitě nemusejí. Film roku. ()
Ačkoli Max není šílený, ba naopak patří mezi malou hrstku střízlivě uvažujících postav, film vskutku šílený je. Šílený a zběsilý a taky trochu zrychlený. S překvapeným a potěšeným úsměvem mohu říct, že tolik akce, kolik přináší nový Max, dokáže nabídnout jen velmi málo akčních filmů. Je však kvantita také zárukou kvality? Jak už jsem naznačil, trochu mě iritovalo, že 90% akce je mírně zrychleno. Na druhou stranu je to stále lepší než zběsilý střih, který je bohužel dnes tolik v módě. Akční sekvence jsou zde přehledné a vizuálně velmi chytlavé. Vlastně celý film je natočen opravdu špičkově, je to nezastavitelná řež. V upozaděném příběhu potěší, že postapokalyptický svět není ani v nejmenším odbyt, dočkáte se spousta zajímavých detailů, které dokreslují obrázek života v tomto bizarním světě. Propíraný feministický aspekt filmu není tak hrozný, ale přesto ne nezanedbatelný, ta jednoruká lesba mi lezla na nervy. :) 8/10 ()
Vadila mi délka, a docela dost, ale vlastně nic jiného. Musím uznat, že je ten film je nečekaně pohlcující a vtahující do svého světa. Líbilo se mi, že Miller komunikuje s publikem výlučně skrze vizuální akci, při téhle stopáži mě to ale neudrželo. Sedmdesát minut a bylo by to pro mě geniální audiovizuální peklíčko, se dvěma hodinama ale vím, že jsem to viděl naposled. ()
MAX IS BACK! Ihned přeložím: Max je zpátky a já z toho mám radost. Pátou hvězdičku si zatím ještě schovám. Možná ji vytáhnu po dalším zhlédnutí. A nebo u dalších pokračování. Doufám, že budou. V každém případě díky, Georgi. Tenhle návrat po třiceti letech se opravdu vydařil. ()
Na úvod bych měl asi napsat, že do kina jsem fakt nešel, takže jsem film viděl v dost hrozný kvalitě. Jak plno lidí psalo, že trailery je navnadily, tak mě teda naopak spíš odradily. Tušil jsem, že z toho nakonec vyleze asi bezduchá akční blbina. Ale všichni píšou, jaká je to bomba, tak jsem si řikal, že se teda podívám nejdřív v hrozný kvalitě, a jestli to fakt bude tak skvělej film, tak snad do toho kina i půjdu. No teď už vim, že určitě nepůjdu. Pro mě to bylo dost velký zklamání. Některý ty akční scény se docela povedly, ale co se týče nějakýho příběhu, tak je to úplná kravina srovnatelná třeba s Pancéřovou holkou. Partička špinavejch divnolidí a čisťoučkejch modelek jezdí hovnocucem po poušti a okolo nich pořád něco bouchá a střílí se. Ale tak pořád je to lepší, než úplně strašnej třetí díl. Mad Maxovská série holt asi měla radši zůstat jenom u prvních 2 dílů. 40% ()
Dlouho sem neodcházel takhle z kina spokojený. Úchvatná jízda od začátku do konce. Hardy a Theron naprosto dokonalý. Bravo Millere. Takovéto filmy se už moc netočí :) 95% ()
TOTÁLNA AKČNÁ MEGAPECKA ()
Jeden z největších nákladů v historii lidstva. ()
(1001) Na úplném začátku mě napadaly takové myšlenky jako "co to sakra je?", "kdo to sakra je?" a "co se to sakra děje?", než si můj mozek vůbec uvědomil, do čeho že se to George Miller vlastně pouští. Nejprve jsem se nechala vtáhnout sentimentem (cit, silné a bezprostřední hnutí mysli, náklonnost nebo odpor, který není závislý na rozumové úvaze) a říkala si, že za Furiosou bych šla. (Charlize Theron tímto filmem udělala pro moje feministické smýšlení o ní mnohem víc než prvoplánovitě "women power" filmy jako Její případ). Během filmu nikdo z jejích protivníků nepoužije fakt, že je žena, jako příležitost k urážce, ach ano. A taky jsem u filmu vydržela 82 minut na rotopedu, což musí být můj osobní rekord. Tak poutavý je to film. Teprve později a postupně mi začalo docházet, že jsem svědkem master class o ukazovat, neříkat. Jemné dramaturgické nuance, kdy se všechny úvodní situace zrcadlí v závěrečných situacích, s pozměněným významem a jasným vývojem. Postavy, postavení, ideologie zachycené in medias res, s kontextem, který je možno uhádnout nebo si ho domyslet. Tenhle zběsilý fantazijní svět mi svými pravidly přišel podobný tomu v Tarantinově Kill Billovi: Tam platí, že když přijmu jako fakt, že gangsteři a nájemní zabijáci používají katany a dodržují kód cti, nemusím se vůbec zaobírat logikou a všechno do sebe perfektně zapadá. Svět Mad Maxe je v tomto ohledu stejný. Civilizace si v pustině žije vlastním životem. Diktátor si s sebou na válečné výpravy bere speciální vůz s bubeníky a kytaristou z pekla. Muž s nadpozemskou silou má rozum malého dítěte a kolem krku nosí náhrdelník z hlaviček dětských panenek. Tvář nejcennější manželky zdobí jizvy, kterými se sama ze vzdoru chtěla zohavit. ()
Jak sám George Miller říká, Mad Max: Fury Road je spíše „revisit“, nežli sequel v pravém slova smyslu. Stejně tak název filmu celou sérii jako úspěšnou franšízu spíše zaštiťuje a dává na vědomí, že se nebude příliš odchylovat od zákonitostí a vyobrazení původního fikčního světa; že v něm budou vystupovat podobně/stejně smýšlející postavy a že v něm bude Šílený Max. Nemusí jít už v druhé řadě o to, jestli jde o postavu hlavní, což přinejmenším v úvodní části lze celkem úspěšně rozporovat. Právě na to upozorňují některé zahraniční kritiky a recenze a je asi otázkou každého diváka, jak tento aspekt vnímat. Téměř každý ale bude film vnímat jako nekonečnou jízdu „tam a zase zpátky“, kde téměř neustálý pohyb (postav, dopravních prostředků, kamery) je esenciální složkou celého díla. Pohyb je to přímočarý – jede se po jedné, zběsilé cestě tam a zpátky, postavy (pronásledovaní, pronásledovatelé) v rámci dějových odboček celý film neopouštíme, přičemž jednotlivé cíle i motivace známe u většiny postav od samého počátku. [==] V dnešní, digitálem přesycené době působí film jako jedno velké zjevení, alespoň co se technické stránky týče. A i když CGI technologie nechybí, jsou využity velmi citlivě a nenarušují celkový realistický, pachem benzinu a prachu nasycený obraz postapokalyptického (či dystopického chcete-li) světa. A tím se nový Mad Max totiž odlišuje od tematicky (či žánrově) podobně zaměřených filmů. Přesněji tedy uvěřitelností fikčního světa, který nemá pevně ukotvené základy ve světě současném – nejde zpočátku o hrst načrtnutých pravidel a zákonitostí, kdy poté film zaplňuje různá schémata a klišé a naplňuje divácká očekávání o normách klasického vyprávění, přičemž četné nelogičnosti a vágnost konceptu strhávají celkový dojem značně dolů (především v žánru sci-fi by takových příkladů byl nespočet). Mad Max jde v tomto ohledu mnohem dál – nezahlcuje diváka hned zpočátku, ale dávkuje informace o fikčním světě postupně podle toho, čí krajinou nebo oblastí zrovna skupinka uprchlíků projíždí. Ta je pak představena specifickými pravidly jejích obyvatel (dopravními prostředky, vzhledem a vlastně celkovým zevnějškem, zbraněmi či přímo mytologií). Takto prezentovaný fikční svět postupně nabírá naprosto reálných obrysů a vytváří pocit všeobklopujícího organického kolosu, jehož komplexnost do nejmenších detailů promyšlená, i když napoprvé asi nezachytitelná, diváka totálně pohltí. [==] Film, ze kterého by Jeremy Clarkson měl nejdříve velkou radost (mužský svět, burácení motorů, honičky, pach benzinu a nafty na nekonečných planinách), při bližsím pohledu už asi úplně ne (žena jako záchrana společnosti ovládané muži pijícími mateřské mléko). Mad Max: Fury Road přitom není jen manýristická póza stárnoucího režiséra, ale auterská vize tvůrce, který si zaslouží uznání, minimálně za odvahu si takový film prosadit a za tu kytááááru. Ta byla genitální. ()
Úplně jiný level blockbusteru, než tuctové vykastrované zívačky, na jaké jsme zvyklí. Tahle přízračná záležitost je intenzivní a promakaná jako prase a velmi sympaticky necílí na každého. Spíš než příběh totiž nabízí divokou okružní jízdu propracovaným, hodně krutým a vyšinutým světem, který může jemnější duše slušně vyděsit. A než příběhem titulního Maxe je příběhem Furiosy (ženy vůbec hrají ve filmu zásadní úlohu a přitom mnohé divačky od něj jistě z dálky odradí nálepka brutálního postapo akčňáku), která je stejně tvrdá jako on, ale narozdíl od něj ještě nepřišla o naději. Slovo Max v názvu tak dává více smyslu jako hodnocení snímku, než jako zdůrazňování jeho hrdiny - maximálně šílený, maximálně zběsilý, maximálně na cestě. Protože v téhle na dvě hodiny roztažené honičce z finále dvojky si náš bojovník silnic užije nejvíc boje a silnice v celé sérii a přitom paradoxně za volantem své V8 stráví za celou dobu všeho všudy pár sekund. Těžko za ní ale truchlit, když se tu prohání tak početný a naprosto úžasně nadesignovaný (a rozflákaný) autopark a to dokonce s vlastním pojízdným a patřičně excentrickým hudebním doprovodem! ()
Kinematografie velkých atrakcí a efektů to u mě nikdy neměla jednoduché, obvykle stojí na chvostu mého zájmu - tak dobře, tu a tam se i já nechám zlákat třpitivými tretkami, jak např. dosvědčuje moje hodnocení prvních Pirátů z Karibiku. Potřebuju k tomu ale smysluplný příběh a zajímavě napsané postavy. U Zběsilé cesty příběh prakticky neexistuje, motivace postav je decentně řečeno chatrná a samotné postavy pak slouží jen jako nástroj režiséra pro modelování nekončící série akčních scén a vyvolávání těch nejjednodušších emocí. Představují pouhé řídící prvky ovládání dopravních strojů, jsou útočníky a oběťmi připravenými pro zábavu publika zemřít. Mytologie načrtnutého světa je v maximální míře redukována, je zkrátka zřejmé, že režisér nepočítá s tím, že by si u jeho filmu chtěl někdo klást otázky nebo nedejbože používat mozek. Nějakou logickou strukturu byste v jím zobrazeném světě hledali marně. Zatímco u nového cirkusu vidíte tendenci stavět z nekomplikovaných akrobatických čísel zápletku, vyprávět příběh a posunout se tak směrem k divadelnímu a filmovému umění, Mad Max naopak funguje na principu klasického cirkusového představení. Akční žánr se tady zbavil všech příměsí a obnažil ve své podstatě. Mad Maxe ocení divák zaměřený na dynamiku a akci, špičkovou akrobacii a choreografii. Cílovému divákovi může snímek nabídnout výbornou kameru a přehledný střih, krásné ženy, stroje se silnými motory a adrenalin. Což není málo a chápu, že mnohé příslušníky mužského pohlaví dokáže uvést do extáze. Já ale k filmovému zážitku potřebuji mnohem víc. Celkový dojem: 30 %. ()
Šílený trilobit aneb Cesta tam a zase zpátky. Nejsem žádný artový pičus, ale tady mi ta příběhová hloubka opravdu chyběla. Zatímco si v předchozí trilogii budujete vztah s Maxem (díky samozřejmě výbornému Melu Gibsonovi), zde jen prožijete jedno šílené dobrodružství s figurkou džíajdžou, jejíž osudy vám budou šumák už od chvíle, co sežere toho gekona. První mínus. A nabízí se další srovnání. Jestli někdo nadával, že v Dómu Hromu Max zachraňuje divoké děti, tady bude už vyloženě prskat vzteky. Další mínus... (záměrně se vyhýbám spoilerům, jen ať se každý podívá.) A mohl bych jmenovat dál, až bych se přes ty mínusy dostal k Odpadu. Má to ovšem i své silné stránky. Jedná se o určité inovace. Divocí lidé z postapokalyptických plání jsou perfektní, bubny a kytarista, bouře, exploze a výborné 3D jsou rovněž skvělou záležitostí, kino se vážně vyplatí. Ale co z toho, že? Dvě hodiny zíráte na kamion skrz oblaka prachu, on se po hodině a půl otáčí a jede zpět. Tac ól, folks. Všichni jsou blbci a vy jdete domů s nepříjemným pocitem, že jste zas naletěli na reklamu a projebali další dvě kila. Konečný verdikt: Z Maxe nezůstalo nic a boj o záchranu pěstebních dělnic nikoho nezajímá. Nakonec jen sledujete, jak (a teď už musím opravdu spoilerovat) skupina důchodkyň (tzv arcimatek) pobije hordy nabušených válečníků. A to je asi to nejhorší! To dovede fakt nasrat. ()
Vývoj nezastavíš. Nejdřív jen pomstychtivý Max, pak Mad Max a jeho pes a teď Mad Furiosa a její pes Max. S ukradnutou harémovou líhní a na podvozku Tatra se ti dva postaví všem, chybí už jen Čagin na Kamazu.. Popojíždění po australských okreskách vystřídalo akční hromobití na planetě Tatooine, šéfkuchař Seale slavnostně zahájil vizuální bakanálie, kaskadéři předvádí božský vítr a co si budeme nalhávat, nějaká větší košatost příběhu by byla stejně nepatřičná jako Nedvěd hrající na elektricko-plamenometnou kytaru Stánky. Miller s tučným měšcem Warner Bros. za pasem neuvěřitelně zamachroval a já doma vysypal z oblečení tolik písku, že by to stačilo na atletické doskočiště. Zkrátka tam, kam před 35 lety přijel režisér na kole bez přehazovačky a odrazek, vjel nyní na nadupané silniční motorce. Ale abyste si nemysleli, já cyklistiku docela rád.. P.S.: Přál bych si, aby nyní z režiséra napojením na přístroje udělali Immortana George a já se mohl za dalších 35 let podívat, kam až zase vystoupaly možnosti filmových tvůrců. Vývoj nezastavíš.. ()
Ten, který Maxovi namíchal asfalt před 4dekádami, doufám že umravnil dnešných potentátov, a ukázal jak má vypadat filmové léto.. Littuji že Charlize není lesbou, Hardy je prý zadanej, no a Miller ma osypal pieskom, ktorý si nechám uležať vo viečkach hodně dlouhou dobu. ()
Spektákl pro spektákl. Zjevně hodně prostříhaný, odtažitý a bez čehokoliv, co by nebylo pro atrakci. Takže nuda jako prase, pokud vám není mentálně třináct a za vrchol kinematografie nepovažujete sračky od Snydera. ()
Reklama