Réžia:
Lars von TrierScenár:
Lars von TrierKamera:
Manuel Alberto ClaroHrajú:
Kirsten Dunst, Charlotte Gainsbourg, Kiefer Sutherland, Charlotte Rampling, Udo Kier, Alexander Skarsgård, Stellan Skarsgård, John Hurt (viac)Obsahy(1)
Druhý diel „trilógie depresie“ o dvoch sestrách, z ktorých tá mladšia sa práve vydáva. Svadobná slávnosť sa odohráva na starobylom vidieckom sídle. Sviatočnú náladu však pokazí náhla hrozba v podobe červenej planéty s názvom Melancholia, ktorá vystúpila spoza Slnka a pre Zem znamená bezprostrednú katastrofu. (ASFK)
Recenzie (1 201)
Začiatok bol jednoducho stelesnenie Melanchólie samej, atmosféra, ktorá dáva na známosť, že žiadna záchrana Bruce-om W. nehrozí. Trier má proste vyberaný vkus, nielen čo sa Wagnera týka, rovnako ako aj na výtvarné umenie, viď zámena postmoderny za preromantikov či klasikov, či už len zábery, o ktorých nikto s istotou nevie povedať či ide o len o umelo predlžovaný estetický orgazmus, alebo o obraz, ktorý v sebe nesie hlbokú symboliku. Napriek jasnému deju je film neprekvapivo viacvrstvový, atu by som rada spomenúť, že je rozdiel či film pochopíte iba ako baladu o konci sveta alebo ako koplexnú skladbu o ľudskej existencii. Na Treirovi je krásne práve to, že nič nie je jasne vysvetlené, takže neuráža náročného diváka, avšak na druhej strane aj bez odokrytia najhlbších významových rovín zanecháva v človeku silné dojmy. Takže či už v človek film len sleduje, alebo aj analyzuje, ten pocit ktorý dal vznik tomuto filmu, tá Melanchólia ostáva a znepokojuje ešte slušný čas aj po tom, čo človek opustí svojé teplé sedadlo kinosály. ()
Na Melancholiu som sa isiel pozriet bez toho aby som vedel o com bude a myslim ze som dobre spravil. Film zacina velmi silnymi obrazmi. Povedal by som ze kto sa po prvych 10tich minutach neciti melancholicky, musi byt emocna troska bez stipky empatie. A nasledne spociatku uplne nepochopitelne prepne do svatobnej hostiny, ktora neide celkom ako ma. Lars von Trier zobral to co ma byt najkrajsie a ukazal ze aj v case najvacsieho stastia na nas caka nepokoj a ocakavania. Druha cast mi pripadala spociatku ako iny film ale postupne som si uvedomil ze jedna cast bez druhej nema zmysel a davaju si navzajom tu spravnu udernu silu. Osobne vo mne tento film zanechal velmi silne pocity, aj ked boli trosku zmatene. ()
Příběh měl perfektní gradaci, atmosféra byla mrazivá, přesně dle očekávání. Jediné, co mě trochu rušilo, byly odbočky k vedlějším postavám v první části, ale jinak při sledování konce jsem měl opravdový strach. ()
Vrcholně estetizované klenutí se do prázdnoty.... a pak už nic. U Tristana a Isoldy už budu asi navždy bojovat s tlakem v slzných váčcích.... ten film mě dostal. (Ovšem komentáře o narážkách na Ragnarok, spekulace o devatenácté jamce a další skryté symboly mne popravdě docela zaujaly.) ()
Melancholia rozhodně není filmem na jeden večer. Je zneklidňující, mnohoznačná, tísnivá a druhá část opravdu vizuálně epická. A ano, ani po týdnech prvního setkání s nadělením pro každou slušnou domácnost - Trierem - nejsem schopná ji nějak racionálně uchopit. Na co se zaměřit víc - na vizuální provedení, které až hraničí s arogancí, na samozřejmost, se kterou dosazuje Wagnera, na herecký koncert nebo na tu osobní srážku s planetou Melancholií, kterou Trier dopřává (soudě dle komentářů) nejméně 223 recenzentům csfd? Silný zážitek a za mě psychologická exkurze (nejen) do mysli jednoho Dána. ()
Do kina moc nechodím, byl jsem na filmu Kytice, což bylo někdy cca 2001. Po deseti letech jsem šel (hlavně kvůli přátelům a setkání s nimi) znovu do kina právě na tohle, ale abych pravdu řekl, prohlásil jsem pak u piva, že do kina asi zas deset let nepůjdu, což sem teda záhy porušil posledním Harry Potterem... Takže do kina klidně častěji než 1x za 10 let, ale už jen na tutovky (za ty prachy) :-)) Protože Melancholia bylo pro mě dvouhodinové utrpení. Bohužel první hodina nudná svatba kažená psychicky labilní nevěstou a poté čekání na konec světa - trochu lepší, protože se to trochu pohnulo. Ale celkově? Vůbec mě to neoslovilo a je to přesně typ filmu, který je pro mě docela dost zbytečný. Jednu hvězdičku dávám například kvalitně natočeným filmům, které jdou prostě mimo mě a nelíbí se mi na nich skoro nic. Tohle je příklad z této kategorie. ()
Ja neviem, čo si mám o tom filme myslieť. Čakala som niečo poetickejšie a z kina som chcela ujsť po štvrtom úvodnom slow motion zábere (neviem prečo). Vizuálu by som dala veľa hviezd nebyť toho, že v tom filme nebol asi ani jeden statický záber (okrem posledného, ktorý bol mrazivo úžasný) a všetko bolo roztrasené a vyzeralo to ako nahrávky z reality show. Sutherland bol super, len škoda že jeho postava skončila zle-nedobre. Dunst tu konečne vyzerá ako žena... Záver: Film dlhý ako týždeň do výplaty, mala som pocit, že moje pocitové štyri hodiny sú predsa len veľa aj na môj zadok (film trvá len dve)... Chyba vo filme (?): Golfové ihrisko má vraj 18 jamiek. V scéne, ako padajú krúpy, prechádza Claire s Leom okolo jamky s vlajkou 19... ()
Asi jsem bezduchý jedinec, ale Larse nemusím. Filmové zpracování a celkově grafika zajímavá, ale toť vše. Po půl hodině jsem opustil sál kina a neměl jsem sílu to dokoukat ani podruhé doma. Naposledy jsem odešel z kina, když jsem omylem šel s kamarády na Garfield 3D, ne to jsem vlastně usnul a na konci mě vzbudili, že už můžem jít. U Melancholie jsem si stihnul vyreklamovat vstupenky, že jsem si spletl film a šel jsem za cenu stejného lístku na jiný. Myslím, že to bylo Rychle a zběsile 5 a bavil jsem se. ()
Jupí, konečně se prolomilo prokletí a je tu nádhernej film! Jsem nadšená, vyděšená, myslím, že jsem chvílemi nedýchala a dokonce tam bylo i pár momentků, kdy se člověk mohl zasmát. Skloubili vše, co mám ráda. Takže příznivci fantasy, apokalyptického závěru, romantiky a nepochopitelných momentek, jděte do toho. Příběh je poněkud rozvleklý, ale nenechte se vyděsit prvními pěti minutami, ty jsou opravdu...zvláštní. Rozdělení filmu do dvou linií dokonale vykresluje celou situaci, nedozvíte se sice, co že to vlastně hlavní hrdince je, ale za to zjistíte, že je fascinující, když stromy vrhají dva stíny a že golfové hřiště mělo vlastně 19 jamek....:) ()
Pomerne slusnou prvni polovinu filmu, kde by se dusna atmosfera dala krajet, zabiji nudna a prilis za vlasy pritazena polovina druha. A taky by me docela zajimalo, kde ve filmu se podle oficialniho textu distributora Kirsten Dunst stava cerstvou matkou. Kazdopadne rozhodne koukatelnejsi snimek, nez ultranechutny Antikrist. 3* ()
Tak toto není můj šálek kávy. Pro mě příliš nudné, postavy i vztahy mezi nima nezajímavé. Závěr měl celkem sílu.....až na to, že z hlediska astrofyziky to byl nesmysl. Nevěřím, že všichni co tomu dali víc jak 3* můžou upřímě říct, že se jim to opravdu líbilo a bavili se. Spíše chtějí vypadat jako superkritici, kteří poznají rádoby "umělecké" dílo :( Ta jedna hvězdička je za Kirsten Dunst, na kterou bych se dokázal dívat nonstop. ()
Moc se mi líbil Antikrist a všechny Larsovy filmy, ale tohle? Prostě jen režisér měl depku. Žádné vykreslení postav. Předtím to byl třeba boj ženy proti muži, který je kvůli něčemu, popis nějakých lidských konvencí, které si zaslouží ztrapnit. Ale tady jen ohlášení, že svět zanikne a ničeho tu není škoda a hotovo. Ale tak to přece není. ()
U mňa je to s Trierom ako s džezom, raz za sto rokov si to pustím, ale moje bunky nemajú dostatočný stupeň empatie na absorbovanie toľkého umenia, na veľmi krátky čas aj dokážem s úprimným obdivom hodiť reč či písmo s puristickým zástancom týchto žánrov, ale vždy sa dostatočne rýchlo vraciam k mojim pokleslým umeleckým odvetviam, čím si síce rázne zatváram dvercia do tajomných komnát salónnych intelektuálov, ale moje ego to ani za mak neotriasa, jednoducho toto ma nijakovsky nedostane do estetického vytŕženia a nikdy inak, predsa len uznávam majstrovské vyskladanie skrytého napätia počas celého príbehu, takže 25%. ()
Tak tři hvězdičky, v mojí kategorizaci film "který už příště nemusím". Úvod se statickými kompozicemi vtahující, minimálně větší první půlka části Justine fantastická, "dogmatická" jako řemen, zavzpomínal jsem na Vinterbergovu Rodinnou oslavu. Všechna ta faleš, rituály, prázdnota, nervní kamera.. Druhou část si netroufám hodnotit, protože mě naprosto minula.. Vlastně jde jen o to, jestli TOTO TAKTO chcete vidět, pro mě manýristické, schematické. Někde jsem četl "krásný film o konci světa" - sedí. Řeknu to stupidně: neberou mě konce světa. Herecké výkony par excellence, oči k plátnu, neodtrhl jsem se, neztrácel se. Přesto v hlavě a duši po odchodu bez emocí, prázdno. Ke konci možná trošku nuda. P.S.: se smíšenými apriorními pocity se těším na Strom života. ()
Na tenhle film jsem se těšil několik měsíců a musím otevřeně říct, že jsem snad nezažil větší filmové zklamání. Stejně jako o prázdném plátně s černou tečkou uprostřed můžete pět ódy, jaké je tu úžasné umění, jak to vyjadřuje prázdnotu a všednost nebo cokoli jiného, stejně tak u tohoto filmu. A je to jen jinak řečená jednoduchá myšlenka, že film je prostě prázdný. Prázdný rozhovorem, životním stylem, první polovina i emocemi. Nezáleží mi na tom, jestli je prázdný záměrně, protože autor chtěl vyjádřit nějakou hlubokou filozofickou myšlenku. Žádná z těch myšlenek, které se tam objevují, totiž není přelomová, nová, kontroverzní ani nic podobného. Co říct víc? Dobré herecké výkony? No, ano ... herci velmi dobře hrají ono "nic". Teď mě tak napadá, že mi to vlastně dost připomínalo Čekání na Godota. Zde se sice finále dočkáte, ale je stejně prázdné jako celý zbytek, takže je to vlastně jedno. Takže výsledek? Tenhle film je velmi kvalitně a umělecky zpracovaná prázdnota. Dotkla se mě citelněji než pohled na prázdné plátno, hlubší myšlenku ani pocity ovšem neobsahuje. ()
Nevím, co si o tomto filmu myslet. Melancholia je film o skvělých hereckých výkonech a střípkovité kameře. Je to film o protáhlých melodiích a dobrý návod, jak zničit vlastní svatbu. Ten sci-fi námět jsem moc nepobral a jestli za ním bylo něco víc, tak se to utopilo v nekonečných scénách s Kirsten Dunst. Cítim, že film měl skončit po první části. Ta je totiž tak náročná a sama o sobě nepochopitelná, že vytáhne z diváka spoustu sil. Na to naváže druhá část, která je pouze vysvětlovací. Ovšem ve druhé části dostává větší prostor pro seberealizaci Charlotte Gainsbourg, na kterou jsem byl velmi zvědavý. Ona druhá část by mohla být samotná daleko lepším filmem než část první. Bohužel nám pan režisér naservíroval dvojitý hamburger a ono když je v něm jedno maso chutné a druhé ne, tak z toho nevznikne nic dobrého. ()
Toto je zfilmovaná prázdnota se vším všudy. Tedy se vším nic, doslova. Herci hrají nic skvěle. Čekal jsem celou dobu, co se z toho vyklube. A nakonec překvapivě vůbec nic (tedy kromě zklamání). Nevím o nikom, komu bych mohl tento film doporučit. Dvě hvězdičky pouze za vizuál. Obsah mě minul tak mocně a jistě, jak jen by si oni přáli, aby je minula Melancholia. ()
Tento film mal asi privolať melanchóliu à la koniec sveta, ale privolal u mňa leda tak zlosť, že som to nevypla skôr než to skončilo. V prvej polovici filmu sledujete postavy, ktorá sa z nepochopiteľných príčin chovajú skoro všetky pri*ebane. Nejaký super intelektuál by mohol povedať, že nepriamo už vtedy cítili koniec sveta, alebo že je to tak umelecké a intelektuálne zobrazenie ľudských životov, že to ledajaký plebs nepochopí. Echm. V druhej polovici sa už vie, že Zem bude zničená. Len tak z čista jasna, bez toho aby nás venovali vedci desať rokov predtým varovali, je to zrazu tu a nič sa nedá robiť. Môžeme sa len pozerať ako sa k Zemi blíži obrovská lopta, ktorá ju zmasakruje :-D No a to má vyvolávať melanchóliu - pomyslenie na to, že sme len hodiny od absolútneho zániku. Vo mne skôr vyvoláva melanchóliu, ba až depresiu to, že takýto film vôbec niekto natočil a ešte je aj za to oslavovaný.... ()
Poeticky a esteticky velmi svojrazne stvarnenie konca sveta. Zaujimavy napad. Prva tretina posobi trochu roztahane, no tak, ako bliziaca sa planeta dostala nazov Melancholia, rovnaka emocia vladne i vacsine filmu. Nadej je tu pochovavana pomaly, ale iste a najma s velkou graciou. Skvely vizual potesi oko nejdedneho filmoveho fanusika a rovnako je to i so sugestivnym hudobnym sprievodom. Zanik sveta si tak mozeme uzit v netradicnom podani, avsak netusim, ci z divackeho hladiska ide o snimku, ku ktorej by som sa mal chut nejak obzvlast vracat. 70%. ()
Během prvních vteřin dokonalá tisnivá atmosféra, která se trochu vrátila až na konci filmu. Druhá půlka je opravdu lepší, i když běsnění v předchozím Antichristu nesahá ani po kotníky. Velkým kladem je uhrančivá hudba, která celkovou atmosféru filmu posouvá někam dál, kam by si tohle dílo jinak nesáhlo. ()
Reklama