Réžia:
Arthur HillerScenár:
AJ CarothersKamera:
Günther AndersHudba:
Paul J. SmithHrajú:
Robert Taylor, Lilli Palmer, Curd Jürgens, Eddie Albert, James Franciscus, John Larch, Philip Abbott, Erik Schumann, Douglas Fowley, Fritz Wepper, Max Haufler (viac)Obsahy(1)
Na sklonku války je stádo vídeňské jezdecké školy rozděleno, klisny se dostanou do Sudet, do ruské zóny, a hrozí, že budou snědeny, podobně jako se tomu stalo v Budapešti. Velitel školy Alois Podhajsky přesvědčí Američany, že koně je třeba získat zpět, a ti provedou spanilou jízdu za demarkační linii s pokusem koně zachránit. (ČSFD)
(viac)Recenzie (11)
O čem byl vlastně tento film? O tom, jak stateční američané zachránili hodným rakušákům z bídného Československa stádo chovných koní? Proč byl film natočen? No jistě, aby svět poznal, jak byli američané stateční. To vcelku chápu, spíš nechápu českou televizi, proč neinvestuje do lepších filmů. Sorry za tu uštěpačnost. Mám velice ráda koně, proto jsem nechala zapnutou televizi, ale jinak byl příběh zbytečně zlouhavý bez výraznější záplatky, od začátku bylo jasné, jak to dopadne. Dvě hvězdičky za koně. I když drezuru příliš nemusím, mám ráda spíš koně v přírodě, když je jim ponechána dostatečná volnost. Panáčkovat na zadních mi nepřipadá pro tak ušlechtilá zvířata důstojné. ()
"Včera mi děda vyprávěl pěknej nesmysl." Kvalita rodinného žánru s čistým scénářem. Přehlídka běloušků v akci, americká westernová tradice s Pattonovým neokázalým vůdcovstvím, česko-rakouský venkov, nádraží v Linci. Hvězdičky nejen za hezky filmově civilní ztvárnění exteriérů válečné akce něm. kameramanem G. Andersem. Děti by neměly prošvihnout. ()
Moc jsem nepochopila co se tvůrci snažili divákům říct. O čem že byl ten film? Rozhodně to bude jeden z těch filmů, které si za týden nebudu ani pamatovat, protože to ve mě nedokázalo vyvolat žádné pocity, prostě nic. Nemastné, neslané a dvouhodinové, myslím, že naprosto zbytečné. Pokud se to takhle opravdu stalo, tak jsem ráda, že jsem si trochu obohatila znalosti, ale jinak vážně film k ničemu. ()
Alois Podhajský – pro mě jedna z největších osobností jezdeckého sportu první poloviny 20-tého století, které si nesmírně vážím. Člověk který dokázal otevřít světu a dostat do povědomí obyčejných lidí Vídeňskou jezdeckou školu, zároveň představitel v té době utvářející se sportovní drezury. Podhajský působil 25 let jako ředitel Vídeňské jezdecké školy (od počátku 2sv.války-1965), olympionik (1936 – drezůra 3-tí indiv., 4-tý týmový, 1948 – 7-mý indiv.), autor mnoha odborných publikací které jsou dodnes velmi populární a s oblibou citované. Jeho pověstná záchrana lipických koní je jen jednou z mnoha dalších zásluh, která je dnes už krapet zapomenuta, případně připisována Pattonovi – tehdy šlo totiž skutečně o zachování celého chovu a stovek let šlechtěných cenných linií, které by pravděpodobně zanikly. No a co říci k filmu – charismatický Taylor který Podhajského opravdu připomíná, nádherné předvedení jezdecké školy a zajímavý příběh, který se bohužel ztrácí v šílené stopáži a nekončících nudných dialozích, což bohužel nezainteresovaného diváka může odradit. I tak jsem ale ráda, že film o této události vznikl. ()
I zvířata měla ve válce své místo a někdo je byl schopen i zachraňovat za cenu vlastního života.. ()
Reklama