Réžia:
Jim LoachScenár:
Rona MunroKamera:
Denson BakerHudba:
Lisa GerrardHrajú:
Emily Watson, Hugo Weaving, David Wenham, Aisling Loftus, Stuart Wolfenden, Tara Morice, Molly Windsor, Kate Box, Harvey Scrimshaw, Tanya Myers, Mandahla Rose (viac)Obsahy(2)
Nottingham, 1986. Sociálnu pracovníčku Margaret Humphreysovú osloví rozčúlená Austrálčanka Charlotte, ktorá chce poznať pravdu, kým vlastne je. Keď mala Charlotte štyri roky, z detského domova v Nottinghame ju loďou deportovali do Austrálie. Odchádzalo s ňou niekoľko stoviek ďalších detí z rôznych domovov. Jej príbehu môže Margaret uveriť len ťažko. O týždeň neskôr sa Margaret dozvie o mužovi, ktorého v mladosti tiež odviezla loď plná detí do Austrálie. Margaret sa začne o prípad zaujímať bližšie. Zistí, že viac ako stotridsaťtisíc detí vláda deportovala z Británie do štátov Commonwealthu, prevažne do Austrálie. Deťom povedali, že ich rodičia zomreli. Namiesto pomarančov a slnka, ako im sľubovali, ich však čakala tvrdá práca a trpký život po ústavoch... Margaret pritiahla celosvetovú pozornosť k tomuto mimoriadnemu justičnému omylu. Donútila britskú vládu prevziať zodpovednosť za nelegálnu deportáciu britských detí do Austrálie, ktorú desaťročia ututlávali a podarilo sa jej znovu zjednotiť tisíce rodín - dala dovedna deti, ktoré dospeli v Austrálii a ich rodičov, ktorí žili v Británii. Uplynulo ďalších 23 rokov, než sa vlády Veľkej Británie a Austrálie ospravedlnili za svoje detské migračné programy, počas ktorých deportovali vyše stotridsaťtisíc detí. A Margaret s Mervynom ďalej pátrajú po rodinách bývalých detských vysťahovalcov... (TV JOJ)
(viac)Videá (2)
Recenzie (29)
Občas sa mi stane, že narazím na film (príbeh), ktorý svojím obsahom dokonale prekryje akýkoľvek svoj iný nedostatok. Tento film je presne ten prípad. Ja som osudy tých detí vnímala veľmi intenzívne a vôbec sa mi to nezdalo ani nudné, ani chladné a ani príliš televízne. Obsah prebil formu a to je u mňa v tomto prípade rozhodujúce, niektoré skutočné príbehy nech sa akokoľvek snažia to nedokážu, pretože sa z nich autori až prehnane snažia vytĺcť čo najviac. Tu je to našťastie inak. ()
Emocionální drama, které není schopné vyvolat sebemenší emoce, je špatným filmem. Což lze bohužel říct i o Oranges and Sunshine. Samotný příběh deportovaných dětí je však natolik poutavý a leckdy i stěží uvěřitelný, že snímek není možné zcela odsoudit. K pozitivům lze řadit především příjemně nasnímané scény a občas i dobře sestříhané momenty prolínajících se anachronních scén. Pro Brity a Australany musí film působit úplně jinak - asi tak jako třeba Lidice na Čechy. Přiblížení nezainteresovanému publiku se však příliš nezdařilo. HUDBA: Lisa Gerrard jako by se snažila navázat na úspěch Pána velryb. Její tvorba je dnes však jinde a soundtrack k Oranges and Sunshine je spíše rutinní záležitostí. Klavírní tóny na pozadí syntetizátorových smyčců jsou na její obvyklý standart trochu málo. Pouze jeden track snad stojí za další poslech (pokud tedy soundtrack vůbec vyjde) - první let do Austrálie. ()
Merítkom pravdivého príbehu do televízie Prázdna kolíska plní celkom vysoké kritériá, ako festivalový film sa príliš drží pri zemi a je formálne konvenčná. Ale má tromf v podobe Emily Watson v hlavnej úlohe. Vyťahovanie kostlivcov zo skrine vždy sprevádza všeobecná nevôla dotknutých, takže tí odvážni, respektíve tí skutoční hrdinovia spoločnosti bývajú často práve za tých zlých. Film sa mohol vyvinúť rôznymi smermi, ale držal sa viac menej jednej dejovej línie a myslím, že tak tvorcovia urobili dobre. Prílišné politizovanie, alebo retrospektívy by odpútali pozornosť od hlavnej herečky a prekreslenia jej psychického stavu. 70%. ()
Neočekávám od dramatu, že ze mne vycedí litry slz, pokud mu nepůjdu sama trochu naproti. A že jsem žena, tak pro mne rozhodně není těžké vcítit se do osudu deportovaných dětí, které byly odtrženy od rodin a využity jako "bílá hodnota" v koloniální Austrálii. Také nebylo těžké prožít celý příběh ženy, která se odhodlala tento ilegální zločin odkrýt a vyjasnit. Místo slz nastoupil hluboký obdiv a nezáleží zde na nějakých uměleckých kritériích, protože je to film důležitý pro svou výpovědní hodnotu a je dobře, že byl natočen. Emily Watson se do role sociální pracovnice perfektně hodila. ()
Film Oranges and Sunshine (český překlad neakceptuji) mi dal všechno, co mohl dát. Neuvěřitelný příběh, který se bohužel mnoha dětem stal, skvělé herecké obsazení a výkony: Emily Watson uchopila roli sociální pracovnice s veškerou vervou a povedlo se jí to tak, až mám o ni obavy, zda po natáčení také netrpěla posttraumatickým stresem. David Wenham jako Len tvrďák, kterého byste v prvních minutách vytáhli za ucho z místnosti, ale pak vám přiroste k srdci. A další "obyčejní" lidé, neobyčejně zahraní. Některé momenty téměř připomínaly druhou světovou a koncentrační tábory- děti odevzdaly všechny své věci a dostaly jen šortky a tričko... Tohle není obvyklý snímek, umím si představit, že leckdo u něj bude zívat, ale mně zasáhl od momentu, kdy jsem o něm četla poprvé a nepřestal, ani když jsem dokoukala závěrečné titulky s nesmrtelnou písní Wild World. ()
Reklama