Obsahy(1)
Higashigaito Yutaka se kvůli práci pro Eastern Airlines stěhuje do Bangkoku. Je zasnouben s Michiko, která je dcerou zakladetele letecké společnosti, a přestože k ní nechová hlubší city, doufá, že mu sňatek pomůže k vysokému postavení. Tři měsíce před svatbou se Yutaka v jednom baru seznámí s Touko, do níž se zamiluje. Se stále blížící se svatbou se však jejich vztah ochlazuje a nakonec Yutaka Touko nadobro opustí a ožení se s Michiko. Zlomená Touko odlétá do New Yorku. Po pětadvaceti letech šťastného manželství, jež mu přineslo dva syny, se Yutaka opět vydává do Bangkoku, kde se náhodně setká s Touko. Ta nyní pracuje v hotelu, kde se spolu kdysi vídali. Jejich dlouho přetrvávající city znovu vyplavou na povrch, avšak osud jim znovu nepřeje. (VittaBella)
(viac)Recenzie (33)
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $10,817,922║ ()
"A moment to remember" bude uz asi navzdy v mojich ociach neprekonatelna romanca, ovsem aj Sayonara itsuka ma mnozstvo zapamatania hodnych momentov. ()
Měla jsem tu čest prožívat neskutečnou sílu lásky s tímto neskutečně krásným filmem. Obsah jsem si před zhlédnutím nepřečetla a tak jsem si užívala každou minutu. Tak jako většina z nás, žasnu nad vizuální stránkou a obdivuji herecké výkony. Nejvíc unešená jsem ale z úžasné hry s kamerou i se zvukem. Při některých záběrech se tajil dech. Tohle nemá daleko k dokonalosti...5*. ()
Film plný krásných obrazů a ač se to nemusí zdát, tak i lásky. Soucítila jsem s Jutakou i Tóko a nakonec i s Mičiko. Film na mě velmi zapůsobil, ať již samotným výkonem Nišidžimi či charakterem jeho postavy – co všechno se muselo v jejím nitru odehrávat, ani nechci vědět. Podle mě je to film plný emocí, ačkoliv je divákovi nikdo necpe a nekřičí je na něj. Láska, bolest, zklamání, pocity prázdnoty i nespokojenosti, přátelství… to všechno a i víc ve filmu je, jen se chce pořádně dívat. Naprosto chápu, proč se Jutaka choval, jak se choval, a bolí mě z toho i za něj u srdce. Přiznávám, že jsem dokonce uronila slzu. Dlouhý film, který končí slovy lásky. Ale shrnutí bych nečetla, je to v podstatě popsání celého filmu. Ve zkratce je to o tom, kterak zasnoubený muž do Bangkoku jel a tam se zamiloval. ()
Je to dosť dobrá romantická dráma. Má pomerne dobrý príbeh o mužovi, ktorý má všetko, skvelú prácu pre leteckú spoločnosť a milujúcu ženu, ktorú si má o tri mesiace vziať, ale práve ju musí na čas opustiť, keďže v Thajsku má otvoriť novú pobočku svojej spoločnosti. Tu sa stretáva s očarujúcou ženou, ktorej podľahne, uvedomuje si, že svoju snúbenku vlastne ani nemiluje a tak medzi nimi vzniká vášnivý vzťah, lenže si uvedomuje, že to nie je práve najracionálnejšie jednanie a tak sa musí rozhodnúť, ako sa k tejto situácii postaviť. So spracovaním som veľmi spokojný, hlavným a zároveň jediným väčším problémom filmu je už samotný hlavný motív, s ktorým v rámci romantického žánru mám jednoducho problém, keďže v takomto prípade nikdy nedokážem ani len trochu fandiť tomu novému vzťahu, ktorý zaberie väčšiu časť filmu. Ale inak sa to skutočne vydarilo, tu od samotného začiatku cítiť, že tentoraz sa jedná o niečo výnimočné, tvorcovia si na tom dali viditeľne záležať, či už na detailoch alebo aj na originálne ladených niektorých scénach, hlavne tá sekvencia na letisku s tromi dôležitými postavami mi prišla úplne dokonalá. Väčší problém nemám ani s dĺžkou, síce stredná časť mi prišla trochu slabšia, ale aj tak si to po celý čas udržuje vysokú kvalitu a navyše sa to časom začne uberať nezvyklým smerom, ktorý ma skutočne prekvapil, celkový dojem z filmu ešte vylepšil a aj preto ma veľmi mrzí, že som im to nemohol priať, lebo potom by bol celkový zážitok snáď dokonalý. Takže romantický žáner si ma moc nezískal, ale ako dráma to funguje veľmi dobre. A navyše tu nechýba ani určitá miera erotiky, ale len v decentnom množstve a type. Herecké obsadenie je celkom slušné, hlavné duo je charizmatické a skvelo zahrané, ale kvôli povahe postáv si ma očakávane moc nezískali, sympatická snúbenka je už na tom lepšie, len mohla dostať viac priestoru a v menšej úlohe ma potešil aj Masaya Kato, ktorého vždy rád vidím. Réžia a technická stránka sú perfektné, John H. Lee, tvorca jedného z vrcholných predstaviteľov romantického žánru vôbec, A moment to remember sa opäť nezaprel, vidno, že stále patrí medzi špičku, perfektný vizuál, ladenie jednotlivých scén, hra so svetlom, to všetko sa skutočne vydarilo. Veľká škoda tejto nie práve najvhodnejšie zvolenej tématiky, ktorá mi v tomto žánri jednoducho nesedí a navyše ani nerozumiem, prečo Južná Kórea natočila film o Japoncoch v Thajsku, ale nad tým sa netreba pozastavovať, keďže inak je to skutočne prvotriedna kvalita, ktorá sa vidí len málokedy a pri inom príbehu by sa pravdepodobne opäť jednalo o jeden z najlepších romantických filmov vôbec. 77% ()
Čakala som klasicky bezpohlavnú a bezrkvnú japonsko-kórejskú tragickú romantiku, ktorú bude len nutné pretrpieť až do horkého konca. Čuduj sa svete, už prvá upotená polhodina ponúkla okrem bejzbalového zápasu aj živočíšny sex na stole. Ale potom to už išlo. Vražedne pomalé tempo zvýrazňované spomaľovačkami. Japonský workoholik pracuje do roztrhania tela, potom sa diví, kam sa podeli jeho sny. Z letargie ma už vytrhla len veta pri rozchode: "Ty už nie si vlhká a ja už nie som tvrdý", ktorú považujem za doterajší konverzačný vrchol východoázijskej produkcie. 170-minútový director´s cut si neviem a radšej ani nechcem predstaviť. ()
Ak má človek niečoho v živote ľutovať tak určite premárnenú šancu na lásku... Tiež o nádeji a sklamaní. Aj keď ide o námetovo veľmi silný príbeh a po pocitovej stránke veľmi smutný, jeho nízkoenergetické filmové spracovanie mi moc nesadlo. Je tu veľa zbytočne naťahovaných scén a statických záberov, aj keď s peknou kamerou, ale po čase mi to začalo vadiť. Keby to bolo o polhodinu kratšie tak ide o jasnú päťkovú záležitosť, takto len slušný nadpriemer. 75/100 ()
Dokonalý film. Jeden z minima, čo vás dokážu rozplakať šťastím aj smútkom zároveň. A bolí ešte dlho. ()
Je vidět, že Lee svoje filmy pečlivě připravuje, je propracovaný každý detail. Tady se k tomu přidává kamerou skvěle "rozdělená" minulost a přítomnost a přesně zapadající soundtrack. Příběh je silný, ale ... mám problém s Yutakou, on je tak strašně japonsky chladný, že to je přesně to, co mi brání dát pátou hvězdu. Že by Sayonara itsuka překonal Moment s tím jsem nepočítala, ale že zůstane až tak za ním a nechá mě v podstatě chladnou to mě hodně překvapilo. ()
První film, který ponechám zcela bez komentáře a to jsem si myslel, že to nejdřív bude tak maximálně trojková sladkost, potom přišly čtverkové srdcovky a závěr, no do prdele, to byl zásah! A když k tomu připočtu naprosto uzemňující hudbu, nádherný, ale opravdu nádherný herectví a vůbec všechno Miho Nakaymy, vynikající hru s obrazem , to už mě u Východu prostě nepřekvapuje a Miho Nakaymu .. jí klidně připočtu ještě jednou, pro případné hnidopichy, že ji znovu opakuju, Miho Nakayma !.. no nic. Zase si dlouho žádnou podobnou romantiku nedám, protože na konci mi vždycky přijde, že jsem něco ztratil nebo možná nikdy nenašel..mám v tom asi bordel,koneckonců to je vlastně jedno. Tenhle film tedy nechávám úplně bez komentáře. ()
Výborná kamera, masky, aj celá tá retro atmosféra. Technicky dokonalý film, ktorý má ale veľmi obyčajný príbeh o láske. Ten by sa dal zhrnúť jednou vetou. Čo viac, v polovici filmu prakticky končí, kým posledná hodina je len neustále opakovaný pokus o katarziu, za pomoci spomienok sprevádzaných dojemnou hudbou a spomalenými zábermi. ()
Příběh muže, který si zkazil život jen proto, že se chtěl zachovat správně. Ale co je správně? To, co dělá většina? To, co se od vás očekává? Nebo také příběh o dvou ženách, které ví co chtějí a muži, který neví co chce ani co nechce. Srdcebolný doják, ale silný a působivý. ()
Bohuzial patrim k skupine ludi, podla ktorych je tento film strasne nezazivny a mal som velky problem ho dopozerat. Nezaujali ma vobec postavy ani pribeh, proste vobec nic. A stale intenzivnejsie si zacinam mysliet, ze A moment to remember bola vo filmografii rezisera Johna H. Lee jedna velka nahoda. ()
Najsmutnejší príbeh, aký som v živote o láske videla. Myslím, že potvrdzuje rčenie, že človek ľutuje najviac to, čo neurobil. Takže, čo vám zostane, keď necháte odísť lásku svojho života? ()
Tak vůbec nevím co napsat. Popravdě jsem od tohoto filmu čekal hodně, už kvůli tomu, že režisérem je můj oblíbený John H. Lee, jehož předchozí oba filmy byli perfektní a konkrétně A Moment to Remember je jeden z mých nejoblíbenějších filmů vůbec. No a co říct k tomuto filmu... nejenže má očekávání naplnil ale on je i překonal! Takhle něco krásného tu už dlouho nebylo a vůbec si netroufám tvrdit, kdy se zase něco takového objeví. Film nikam nespěchá, pomalu se seznamujeme s ústřední dvojicí, užíváme si jejich společné chvilky tak, jak si je užívají oni a stejně jako oni (hlavně pak Yutaka) víme, že se Yutaka bude muset rozhodnout, jestli dodrží svůj slib k sňatku, který dal dceři šéfa, nebo jestli zůstane s krásnou Tokou, kterou narozdíl od Mitsuki miluje... Film má několik krásných momentů ať už je to třeba točivá kamera při scéně na letišti, která tím zároveň popisuje Yutakovu situaci ve které je nebo jízdy ve starém mercedesu podél pobřeží řeky... Nebudu se už více rozepisovat, jenom ještě řeknu, že jsem bohužel viděl pouze 133 minutovou verzi a klidně bych se narozdíl od Sesshoumarua podíval i na tu delší, 170 minutovou verzi. "A young man dreams of the future, while the old man reminisces his past... I have benn dreaming and he told me to wake up from my dreams..." ()
TI, kdo jste jako já čekali šest let, jestli režisér A Moment to Remember, mimochodem zde na ČSFD nejlépe hodnoceného korejského filmu, po své celovečerní prvotině ještě vůbec něco natočí, NEČTĚTE VÝŠE UVEDENÝ OBSAH ALIAS MEGASPOILER!!!! Ač děj v tomto filmu zdaleka není tím nejdůležitějším a Lee prokázal svůj talent, díky kterému jsou i scény zobrazující ty nejfádnější situace schopny v divákovi instantně vyvolat emoce, odvyprávět 3/4 filmu jako synopsi mi opravdu nepřijde jako dobrý nápad, VittaBello. :/ ()
Po geniálnom "A Moment to Remember" som čakal niečo minimálne porovnateľných kvalít, tentokrát sa ale bohužiaľ nezadarilo. Je to škoda, pretože John H. Lee dokazuje (hlavne v závere), že mať po ruke lepšie vykreslené postavy, ktorým by sa divák dokázal dostať pod kožu, tak slzoprúdy by boli opäť zaručené. ()
Režie a hudební podklad na jedničku. Ale nechápu, proč by mě měl zajímat příběh nesympatickýho, sobeckýho, ulhanýho zmrda? Nezajímá!!! A co to znamená? Když mě něco nezajímá, nudím se. Takže jsem se teď dvě hodiny neskutečně nudil a nevypnul jsem to jen proto, že jsem byl línej zvednout prdel a pustit něco jinýho. ()
Nemám ráda loučení. Loučení s okamžiky, o kterých vím, že už se nikdy nebudou opakovat. Uzavírání kapitol, o kterých vím, že už nikdy nebudou mít pokračování. Všechny své staré deníky jsem zničila, abych se nemohla vracet. Abych zapomněla. Já přece na lásku nevěřím. Tak proč mě to sakra tak dojalo? ()
"V momentě smrti, se někteří ohlížejí na ty, kteří je milovali. Zatímco někteří se ohlížejí na ty, které milovali oni." ...V momentě loučení na letišti jsem si v duchu přála... V momentě setkání po letech jsem doufala... ()
Reklama