Réžia:
Jacek BorcuchScenár:
Jacek BorcuchKamera:
Michał EnglertHudba:
Daniel BloomHrajú:
Mateusz Kościukiewicz, Andrzej Chyra, Zygmunt Malanowicz, Jakub Gierszał, Bogdan Smagacki, Mateusz Banasiuk, Wojciech Jaruzelski, Halina Skoczyńska (viac)Obsahy(1)
V pobřežním městě Krásné Jarno v Polsku zakládá osmnáctiletý Janek, syn námořního důstojníka, v roce 1981 punkovou kapelu, aby mohl nahlas zpívat o věcech pro něj nejdůležitějších. Jeho život naplňuje hudba a první velká láska Basia, ale nic netrvá věčně. "Solidarność" (Solidarita) bojuje za svobodu a demokracii, v zemi roste napětí. Komunisté tajně připravují válečný stav. Vzpoura mladých lidí během politické vřavy se může rychle promenit v tragédii. Konflikty s komisařem stanného práva a smrt milovaného člověka změní všechno, co je ve světě Janka. (Zlín Film Festival)
(viac)Videá (1)
Recenzie (31)
Klukovské, svěží, úsměvné. 1) První, co mě na filmu zaujalo, byli pěkní kluci. 23letý Mateusz Kosciukiewicz (Janek, hlavní role) ve své první hlavní roli, 21letý Jakub Gierszal (Kazik, blonďatý kytarista, rebelant) a 21letý Igor Obloza (Diabel, kytarista), oba poprvé ve filmu a 24letý Mateusz Banasiuk (Staszek, bubeník)._____ 2) Dále oceňuji jemný, až ženský cit 39letého scénáristy a režiséra (jinak též herce a hudebníka) Jacka Borcucha, díky němuž intimní scény a scény klukovského přátelství byly neobyčejně živé a svěží. Vůbec celý snímek postrádá bezpohlavnost a asexuálnost, jakou se zpravidla polské snímky vyznačují._____ 3) Děj sám o sobě se nijak neliší od toho, co stovky, možná tisíce lidí tehdy prožívaly. Neuvidíme duchaplné rozhovory, spletité zápletky ani překvapivá rozuzlení. Prostý, tuctový příběh nám ovšem sděluje mimořádně zdatný vypravěč a v tom je největší hodnota filmu. K tomu režisér: Jest taki czas, niezbyt długi, w życiu człowieka, w którym nie jest się już dzieckiem, ale jeszcze nie przestąpiło się progu dorosłości. Czas, kiedy wszystko zdarza się po raz pierwszy. Pierwsze wino, pierwsze rozczarowanie, pierwszy bunt, pierwsza miłość...Czas wypełniony po brzegi nadzieją i marzeniami._____ 4) Český divák, který prošel základní vojenskou službou ve švejkovské ČSLA, zajisté zaznamená významnou roli armády v polském veřejném životě. A nejen to. Do očí bije i rozdílné vnímání tehdejšího režimu oproti situaci v Československu. Ne kvůli Solidaritě, ta byla jen důsledkem této ve srovnání s Čechy výrazně vyšší nezávislosti na vládnoucím režimu, nepoddajnosti a hrdosti. V 80. létech to bylo jasně vidět. Poláci měli svou hrdost a prázdné obchody, my měli plné kotlíky a "klid k práci"._____ 5) Pěkná je i hudba skupiny Dezerter a další songy Jaromila Krajewského._____ 6) Kosciukiewicz říká o svém hrdinovi: Janek jest...dobrym chłopakiem. Mój przyjaciel po obejrzeniu filmu na Festiwalu w Gdyni, dzieląc się swoją refleksją, powiedział mi: gdybyś był taki w życiu, wszystko byłoby piękniejsze. Starałem się dać Jankowi wszystko, co kocham. A to jde říci i o celém filmu. ()
Vlastně zcela bezchybné, v tom filmu je naprosto vše a k tomu je ještě excelentně odvyprávěn a zrežírován. Opravdová, ničím neposkvrněná mladistvá revolta vůči skutečnému zlu, ovládající jejich životy na straně jedné a na té druhé (ne)dobrovolná služba rozkládajícímu se socialismu a pseudokomunismu, živeného jen ze vzpomínek na změny, které chtěl bolševik nastolit od Rýna dál na východ Evropy a jehož zoufalý obraz lze vidět např. v podobě omlácených starých budov a panelácích, které jsou nám tak blízké. Dokonale podchycená atmosféra doby plus herectví na nejvyšší úrovni, zvláště představitel Jacka, dělají z filmu vynikající podívanou s nefalšovaným nádechem punku, který se tak nějak odráží na celý film, kde nechybí ani poctivá romantika, lidské porozumění v rodině i okolí a dokonce umí být i trochu zasněný. Polský filmový diktát, před kterým si všechny novodobé, české pokusy o zobrazení něčeho podobného, můžou jen sednou na bobek, houpat se a cucat palec, škoda, ale ono je nakonec jedno, kde se točí svobodně, bez zábran a od srdce, hlavně, když to filmoví nadšenci mohou časem někde zhlédnout. ()
Mám slabost pro muzikanty. Hlavně pro ty, kteří svoji hudbu žijí celou svojí duší, dokážou do ní ze sebe dát naprosto všechno. Všechno, co milují. A vyjádřit skrze ni sami sebe. Bylo to silné, drsné, emocemi přetékající, plné vzdoru a syrovosti, Solidarnośći v lidech a bezmoci. A já jsem to Jankovi všechno věřila a žila jsem to celou dobu, od začátku až do úplného konce, s ním. Shlédnuto v rámci dubnové Challenge Tour 2015 - 30 dní se světovou kinematografií. ()
Celý film se nese v duchu, který nám není až tak vzdálený, takže jsem rychle nasákla atmosféru té doby, která se jim povedla navodit velmi dobře a reálně. Ale koho bych chtěla hlavně vyzdvihnout, je Janek v podání Mateusze Kościukiewicza, který ho hrál tak přirozeně, že jsem měla chvílemi pocit, že to je dokument z té doby. Ale sousedka z vyššího patra mě vyvedla z omylu, ta byla vážně hodně přičinlivá, až to Jankovi bylo myslím proti mysli, přece jen mladší krev, je mladší krev. Polská kinematografie se začíná stávat pomalu, ale jistě mojí oblíbenou oblastí, kterou budu do budoucna ráda vyhledávat. ()
Velmi klišovitá a nepřekvapivá romance, která nijak nezohledňuje dobová specifika a společenskou problematiku ani punkový rytmus. Vzniká tak zaměnitelný mainstream, jehož snaha přiblížit mládeži minulý režim se přílišným uhlazováním a pochybnými motivacemi mocenských zásahů spíše rovná škodlivé mystifikaci. Teprve po tomto snímku člověk docení, jak komplexní a pocitově autentický je Trojanův Občanský průkaz - Vše, co miluji se jeví jako jeho velmi slabý a neživotný odvar. ()
Reklama