Réžia:
Woody AllenScenár:
Woody AllenKamera:
Darius KhondjiHrajú:
Owen Wilson, Rachel McAdams, Marion Cotillard, Kurt Fuller, Mimi Kennedy, Michael Sheen, Alison Pill, Adrien Brody, Sonia Rolland, Léa Seydoux, Kathy Bates (viac)Obsahy(3)
Mladý pár Gil (Owen Wilson) a Inez (Rachel McAdams), který se má na podzim brát, přijíždí s jejími rodiči do Paříže. Gil je nevýznamným spisovatelem, který miluje Paříž a chtěl by se sem po svatbě přestěhovat. Ovšem Inez jeho romantickou představu nesdílí a nemyslí si, že toto město bylo ve 20. letech minulého století zlatým věkem. Jednoho večera jde Inez se svými přáteli tancovat a Gil se prochází noční Paříží. Jeho půlnoční zážitky mu odhalí Paříž v jiném světle a ovlivní nejen jeho budoucí život. Žije v iluzi, kterou lidé někdy trpí a domnívá se, že život ostatních lidí, by byl pro něho daleko lepší. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (1 345)
Tak tohle mi bodlo. Po vyčerpávajícím týdnu jsem si nemohl na páteční večer vybrat lepší a pohodovější film. Ačkoliv mi Vicky Christina Barcelona nesedlo, tady jsem se ani chvíli nenudil. Mělo to příjemný námět, dobrý scénář, výborně zahrané (Dalí je bůh), hravě zrežírované a hlavně nadsázku a vtip. Krom toho, prostředí Paříže je dokonalé a vidět všechny známé umělce té doby pohromadě je navýsost zábavná myšlenka. Pravda, že nedomyšlené části scénář obsahoval, ale popravdě, jaký film o časovém paradoxu je neobsahuje. A asi největším plusem jsou půvabné herečky (Marion, Rachel, Léa, Carla). 86% ()
Ach jo, zase ten Woody Allen a jeho filmy na stejny brdo. Opět se potkáme se snobákama z vyšší společnosti, opět se to motá kolem umění, malířů, režisérů, spisovatelů atd. A opět je to vztahovka, i když nápad s prolínáním různejch období byl docela dobrej. Kdo byl fakt vynikající, tak Adrien Brody coby Salvator Dalí, ten ho zahrál prostě skvěle! Ostatní herci, i když za to nemohli, mi byli docela fuk. Jejich slavná jména totiž tento snímek nijak neobohatily. Už bych to holt nechtěl vidět znovu... ()
Scénář čistý jak trávník vysbíraný Verbalem. Příběh od někoho, kdo man-rayovsky žije se surrealistickou samozřejmostí ve světě současném i v těch zděděných. Rozvinutí tohoto časoobčanství navíc přináší i psychologickou typologii, ztělesněnou v konfliktech partnerských párů, a s trpkostí i nadhledem promlouvá k dnešnímu divákovi a nahlíží mu pod pokličku jeho vlastního života a v umocněné míře a s empatií zejména do nitra tvůrčího jedince. Hravost miniportrétů klasiků, mámivé zadečky, tradičně náladová kamera a hudební koketnost písniček. Dnešku chybí aspoň jedna Gertruda ()
Můj první Woody Allen a hlavně další neotřelý náhled do světa cestování v čase tvoří dohromady moc milé romantické dílko s nádechem fantasy, které nese na svých bedrech v těchto polohách vždy spolehlivý Owen Wilson. I zbytek ansámblu je v rolích slavných osobností trefou do černého, kdo mi zde ale silně vadí, je Rachel McAdams. Kdysi jsem ji měl zaškatulkovanou jako dobrou herečku, nepamatuju si ale, kde posledně by mě tolik neotravovala. [viděno na Netflixu 23.9.2021] ()
Zajímalo by mě, jestli někdy někdo pořádně rozebral nadpřirozené motivy ve filmech zdánlivého racionálního suchara W. A. – takový článek bych si s chutí přečetl: začalo to tuším u Sexu noci svatojánské, pokračovalo Purpurovou růží z Káhiry, kouzlilo a hypnotizovalo se v Alice a samozřejmě ve Žlutozeleném škorpiónovi, v Sólokaprovi a tu i onde jinde; stroj času značky Peugeot Landaulet je ale snad to nejnenucenější a nejpůvabnější, co kdy pan Allen v magickém „oboru“ vymyslel. A takový je celý tenhle biják – máte z něj prostě radost. Woody dál drží svou nejnovější linii úsporně, ale nesmírně efektivně vyprávěných příběhů laděných na nevídaně smířlivou až laskavou notu (na někoho, kdo se zdál už už předurčen k poloze starého zatrpklého dědka sršícího sžíravou ironií). Z gejzírů intelektuálních hlášek, které ve filmu chrlívaly jím hrané postavy, se staly mnohem uvážlivěji rozmístěné špílce vyznívající v ústech jiných herců sice třeba ne tak nápadně a úderně, ale o to větší radost z nich máte, když si jich všimnete. A ta nádherně vystižená atmosféra kulturního kvasu Paříže 20. let s neodolatelně vyvedenými miniportréty Fitzgeraldů, Heminwayů, Dalíů, Buñuelů a spol., přesně balancujícími na hraně jemné ironie a upřímně míněné obdivné pocty. Je to vlastně jednoduchoučký, skoro až pohádkový, příběh o lásce s trochou poučení stran toho, že jakou si tu svoji dobu uděláme, takovou ji budeme mít, ale odněkud z podhoubí pod tím cítíte moudrost starého zklidněného neurotika, který z vás v žádném případě nechce dělat blbce ani se na vás nevytahuje se svými kulturně-filosoficko-psychologickými pseudoznalostmi, jako to dělal zamlada (a nešlo ho za to nemilovat). Výsledek je pozoruhodný. Není se čemu divit, že Američanů na Půlnoc v Paříži letos v létě v konkurenci všelijakých těch infantilních remaků, sequelů, prequelů a rebootů drahých akčních spektáklů chodilo nečekané množství a že Woody ve svých pětasedmdesáti, a tuším, že v posledních letech už poněkolikáté, trhl svůj vlastní kasovní rekord (blíž o tom v Respektu). Jděte taky, nebudete litovat. ()
Ono sa to môže zdať tak nejako "neviemnájsťsprávneslovo". Pán Allan však vytvoril sympatický film s mne veľmi blízkymi a inšpirujúcimi ľuďmi. A popravde, kto z nás by nechcel zažiť ten "pravý" Paríž? I´m Dalí, Dalííí :) ()
Neviem preco ale pocul som ze je to super film....Zial tento film bol pre mna nudny a bez nejakej hlbsej myslienky. Ako som pozeral tie hodnotenia, tak som si myslel ze pozeram asi iny film. Nuz ale bol to presne tento film. Komedia alebo romantika? Neviem ale to som tam nejako nepostrehol. Woody prepac ale nic moc. ()
Mne sa to moc nepáčilo..zase mi to prišlo ako keď natočí Amerika Tróju...proste preháňajú, kde sa dá...a čo to je do pekla za vzťahy? Áno, každý z nás chce žiť v inej dobe, ale tí dvaja, čo sa mali brať, veď to bol výsmech normálneho vzťahu...smutné. Pár postáv ( nie tých hlavných) však malo charakter, tak dávam štyri hviezdy, predsa len nebol to priemer. ()
Může mi někdo říci, co chtěl Woody Allen tímto snímkem říci? Byla to fantastická nuda, dokonce bych si raději přečetl Blesk. Jediným kladem bylo osvěžení dějin umění. Dej Pane Bože, ať se Midnight in Paris nedočká žádné zlaté sošky, za co taky. 32% ()
Tak tohle prostě není můj styl. Potrhlý a ukecaný Owen Wilson mi začíná pěkně lezt krkem. Jedná se o nevýraznou rádoby komedii s prvky fantasy, při které se ani jednou nezasmějete a logika byla pro tvůrce zřejmě nepodstatná drobnost. Co ale musím ocenit jsou krásné záběry Paříže a taky eleganci, s jakou Gil dospěl k finálnímu pochopení. 50% ()
Nejlepší pozdní Allenovka od dob Vicky, Christiny, Barcelony! Dokonalost vystihující magičnost Paříže ve všech směrech a milovníci dějin umění si museli stejně jako já přijít na své. O lahodném castingu se ani nemusím zmiňovat - u Woodyho je to skoro až nezbytnost. Již teď se nemůžu dočkat do jaké země nás na své cestě po světě WA vezme. ()
Woodyho žvanírny mě nikdy nebraly. Tohle je zase jedna z nich však o řád horší, než ty z 60. let. Zase ten starý příběh jak béčkový spisovatel jede do Paříže, kde bude psát ten velký román. Tuhle blbost snad napsali už všichni včetně klasiků, které jinak můžu. A pak tam melou jeden přes druhého a předvádějí svůj intelekt, tedy nabiflené blbosti o umělcích, co si přečetli v encyklopedii na netu. Nejvíc mě nasral ten starý plešatý trouba, který uprostřed Paříže sní o kalifornském vínu. Inu idiot typu Pepka co se šťourá mezi prsty, ten zas snil v Marseille o americké čokoládě. Tenhle vůl evidentně nic o vínu nevěděl. Pak přišly kouzla a pak jsem to vypnul.2* za krásnou prdel Rachel McAdams. ()
Už úvodná koláž záberov na Paríž bola dokonalá. Slnečná Paríž sa menila na zaliatu dažďom a tá zase na zaliatu slnkom :) Zápletka by sa mohla zdať spočiatku prvoplánová, ale keďže sa nejedná o cestovanie v čase v pravom zmysle zápletka bola veľmi originálna. Myslím že Woody Allen prepísal svoju vlastnú túžbu vrátiť sa do zlatej éry sveta do tohto filmu...A vôbec sa mi nedivím! :) Aj keď by sa mohlo zdať že vo filme sa skoro nič nedeje, deje sa tam toho mnoho a to všetko pôsobí sviežo a poeticky :) Len mi vŕta v hlave ako by asi zareagoval Hemingway keby Gilovi zazvonil mobil :D Chcel by som ísť na takúto výpravu do minulosti, prejsť sa cez Paríž na začiatku minulého storočia...P.S.: Marion Cotillard vyzerá úchvatne! :) ()
Woodyho Půlnoc mi přišla dost šablonovitá a bez šťávy. Nevadí mi typický Allenovy trademarky, trochu neurotický hlavní hrdina (Owen Wilson byl skvělej, působil civilně), samozvaný otravný intelektuál, co svádí jeho dívku,..vlastně je mám celkem rád, škoda ale že film není ani komedií ani romantikou a když už nevyniká příběhem (jako většina filmů WA) nenabízí tentokrát ani mnoho zajímavých dialogů a chytrých Allenových postřehů o tom jak zbytečný a nepříjemný lidský život je. Některé momenty byly ale celkem fajn (rozhovor v galerii u Picassova obrazu, většina interakcí mezi Gilem a tatínkem, scéna s chápajícími surrealisty). Midnight in Paris určitě stojí za vidění, je to příjemný nevzrušivý film, zajímavý halvně námětem. "The artist's job is not to succumb to despair but to find an antidote for the emptiness of existence." - In this case, Woody did not deliver ()
Oou. Tak to byla bomba. Paříž, dvacátá léta a jako bych tam doopravdy byl. Pozor! Já tam byl. Woody Allen mě tam provázel. Seznámil mě se spoustou zajímavých lidí, kupříkladu s Ernestem Hemingwayem, Pablem Picassem, přidal se i Salvador Dalí. Vzal mě s nima na skleničku, hodily jsme řeč a bylo mi přitom fajn. Z čeho je mi ale smutno? Že ten film už skončil. Přesto děkuji Woody Allenovi, že mi ukázal Paříž, přesně tak jak jsem ji chtěl vidět. ***** ()
Jedna velká nuda, ovšem s Wilsonem, kvůli kterému jsem se na film vlastně podívala. Nestandartní, příjemný, ale přesto nudný snímek. ()
Držela mě ta optimistická hudba. Držela mě dokonce tak, že jsem to stopl a našel si k tomu tabulátory Bistro Fada na kytaru. V HD se dá vychutnat Paříž. Wilson nudný, Hemingway skvělý. ()
Hraniční - 3,5 hvězdičková záležitost, upřímně Woody umí stále ještě líp. Jede to po stejné ose jako většina Woodyho kousků, ale co tomu chybí oproti jiným stěžejním dílům je ten umělý kontakt s divákem a vlastně i humornost. Určitě povedené dílo s poutavou atmosférou, která působí jako reklama na Paříž; ve skutečnosti však pouze Allenův průměr, na který si za pár let mnoho lidí nevzpomene. 70% ()
Už jsem viděl mistrovy lepší kusy. Tohle bylo příliš nostalgické a pro neznalé historie a umění docela nepřehledné. Samotný příběh tuctový byť v krásných pařížských kulisách. Ale klobouk dolů před Owenem v jeho ztvárnění mladého Allena. ()
Woody je klasik. Po slabším roce 2010 Allen vymyslel opět pětihvězdovej film, kde si v těle Owena Wilsona vystřihnul i hlavní roli. Když si divák u závěrečnejch titulků uvědomí, že ona óda na Paříž uběhla neuvěřitelně rychle, že má chut' ještě chvíli bloudit v romantických uličkách Montmártru a topit se v humoru pana režiséra, je to pravděpodobně známka báječného zážitku a povedeného filmu... ()
Reklama