Réžia:
David CronenbergKamera:
Peter SuschitzkyHudba:
Howard ShoreHrajú:
Michael Fassbender, Keira Knightley, Viggo Mortensen, Vincent Cassel, Sarah Gadon, Katharina Palm, André Hennicke, Arndt Schwering-Sohnrey (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Príbeh zrodu psychoanalýzy a vzťahu Sigmunda Freuda a Carla Junga... Psychiater Carl Jung (Michael Fassbender) chce na mladej pacientke Sabine (Keira Knightley), ktorej diagnostikovali hystériu, vyskúšať experimentálnu liečbu pomocou psychoanalýzy. Sabina sa mu počas liečby prizná, že ju v detstve bil a ponižoval autoritatívny otec. To podporí Jungovu teóriu o prepojení sexuality a emocionálnych porúch. O svojich zisteniach s nadšením píše Sigmundovi Freudovi (Viggo Mortensen)... (STV)
(viac)Recenzie (720)
Film, který neměl hlavu ani patu. Nedokázala jsem se v něm zorientovat, chvíli byla Sabina nemocná psychopatka a pak najednou z ničehonic byla zdravá, aniž bych u ní zaznamenala jakoukoli změnu. Psychiatr Carl taky nevědělěl co chce, neustále se tvářil vážně a ani jednou se během filmu neusmál, bylo očividné, že sovji ženu nemá v lásce a to stejné mi připadalo i u Sabiny. Pak nejdou prásk! Na konci filmu z něho začnou padat slova "pořád tě miluji". Kdo se v tom má vyznat?? Ty dialogy mi nepřišly až tak složité, o čem jiném by tam měly konverzovat? "Zdar Carle, včera jsem tu měl debila, který neustále sexuje se svými pacientkami, nebyl to někdo z tvé rodiny?" No asi by to neprošlo, ale byla by jistě větší zábava. ()
Na Cronenberga překvapivě krotké, avšak stále velmi podnětné, neotřelé a bravurně ztvárněné drama, které navíc historicky vcelku věrně popisuje postavy a ideje jež zásadně ovlivnily myšlení 20. století. Ohromně zajímavý námět a precizní režii doplňují skvělé herecké výkony (nejen) ústřední trojice, atmosférická hudba i velmi evokativní ač poměrně minimalistická výprava. *** Podstatnější výhrady bych měl snad jen se scénářem. Celkový koncept "příběhu o konfliktu pudovosti a rozumu na pozadí výzkumu o konfliktu pudovosti a rozumu" funguje výborně, ale některé časové skoky v ději jsou uvedeny poměrně zvláštně (kupříkladu scéna "I'm back"), což škodí pocitu uplynutého času a tedy i celkovému tempu filmu. Postava Keiry Knighley mi navíc, obzvlášt v prvním dějství, přišla překvapivě výmluvná ohledně svého stavu, vzhledem k její zjevné psychické narušenosti. Mohl to sice být plně autorský záměr, konzistentní s psychoanalytickými talenty, které později rozvine, nicméně jako na diváka to na mě působilo rušivě. *** Dohromady je však Nebezpečná Metoda po všech stránkách velmi zdařilé dílko, které sice není úplně pro každého, ale přinejmenším nadšenci do psychologie a psychoanalýzy u něj budou na vrcholu blaha. 85% ()
Odtažitost - to je asi hlavní charakteristika filmu. Hlavní trio se jakoby vznáší na intelektulním obláčku a vede zajímavé, ale mnohdy složité dialogy. Těžko se s nějakou postavou ztotožnit, popřípadě si najít nějaké sympatie. Ty nastanou v závěru asi na 3 minuty v rozhovoru Fassbendera s těhotnou Keirou. To je asi jediný moment, kdy lze spatřit obyčejné lidi. Umím si představit další hromadu podobných filmů, kde si bude povídat skupina historiků, filozofů nebo třeba fyziků. Pokud do jejich role budou obsazeny špičkoví herci, kteří budou předvádět výborné herecké výkony, což v Metoda splňuje, tak moc nebude vadit, že témata jsou občas trochu nepochopitelná. 7/10 ()
Jakej je rozdíl mezi doktorem na psychiatrii a pacientem? No, doktor má klíče od dveří. Cronenberg natočil snímek s podtextem - doktoři jsou magoři. Alespoň u té doktorka to platilo na 105% ()
Ještě jsem neviděl film kde by byly tak těžké dialogy. Zklamalo mě že Vincent Cassel se tu jen mihnul v malé roli, myslel jsem si že dostane více prostoru. Mortensen, Fassbender hrajou dobře a Keira výborně. Scénář také dobrý. Ale mám z toho takové roporuplné pocity, film to není špatný, ale mě zas tolik nesednul. Sigmund Freud byl bezesporu zajímavý člověk, a o jeho životě by se toho dalo pravděpodobně natočit spoustu. Já bych si představoval každopádně lepší využití potenciálu postavy Freuda. ()
Zvláštním způsobem dramatický film. Drama se zde skrývá kdesi za dopisy a za slovy a spočívá ve střetu mezi dvěma světy, které se před námi odkrývají. Na jedné straně je svět uhlazený, vždy slušný, ale zároveň dosti porvrchní a velmi represivní a na druhé ten šílený, plný touhy a emocí a neschopnosti je potlačit. Freud i Jung balancují kdesi mezi těmito světy - jejich nová metoda i to, jak jsou schopni mluvit o tabuizovaných věcech, je staví mimo svět první, ale jejich způsoby a jejich klidné uhlazené chování je v něm zadržuje. Jenže nová metoda je opravdu nebezpečná a stačí jeden chybný krok a mohou se ocitnout ve druhém světě. Nejvtipnější bylo, když jsem zjistila, že Freuda hrál Viggo Mortensen. Vůbec ho za těmi vousy nebylo poznat :-D ()
ať je to, co je to, každopádně tam je pěkný počasí! ()
Ach ta sexualita. Vemte si sedmikrásku a trhejte... mám, nemám, mám... Věčné dilema, zda sexualitu držet na řetězu nebo nechat volně pobíhat. Obojí má své klady i zápory. Skvělé zpracování. Lehkost scénáře. A navíc, Keira předvedla vynikající výkon. 6/10 ()
Pre ľudí, ktorým nič nehovorí pojem psychoanalýza alebo nemajú v obľube hlavných predstaviteľov (ja spĺňam obe kritériá) to môže byť nudný, ukecaný a nič neriešiaci snímok. Avšak keď sa trošku orientujete v psychológii tak to musí byť pohladenie pre dušu. Rovnako herecké výkony všetkých hlavných predstaviteľov (Mortensen, Fassbender, Knightley i Cassel) sú ukážkové. Osobne začínam mať Fassbendera vo veľkej obľube a dostáva sa na popredné miesto v mojom rebríčku najobľúbenejších hercov súčasnosti. Cronenberg v novej rieke, ale zvládnuté bravúrne. ()
Film plný hereckých es, které nudí :( A k tomu všemu zde Keira vystupuju v roli anorektické psychiatričky :( ()
V jednoduchosti je síla. Cronenberg se jen dotýká oné psychoanalytické problematiky - a to je dobře. Film potom není nudný, je přehledný, lehce stravitelný a uhlazený (a to mi nevadí). Proto největší plus (a možná i účel) je dobová atmosféra - vůbec vizuální stránka, Shorova lahodná klasická hudba, Freudovy doutníky, elegance... Kompozice a propojení všech aspektů filmu je prakticky dokonalé, tudíž film nemá žádné slabé místo. Pánové jsou potom třešničkou na dortu a o Keiře nevím, co si tu mám myslet. ()
Film, který je natočen kvalitně a rozhodně není odfláknutý. Já se ale taaaaaaaak nudila... Zápletka bídná (ne-li žádná), herecké výkony slušné (až na Keiru, která podle mě místy přehrávala), dobová atmosféra věrohodná. Hodina a půl je snesitelná doba, mně se zde ale nebývale vlekla. Přesto nemůžu říci, že by to bylo špatné, spíše průměrné, až to bolí. ()
Dobrý den, jsem profesor Freud, geniální muž, ale pořád také stoický patriarchální represivní produkt 19. století a navíc pesimistický a konzervativní Žid; dovolte mi, abych shrnul svou teorii v několika větách. Dobrý den, jsem doktor Jung, Freud je moje otcovská figura, která mě inspiruje a proti které se zároveň vzpírám a posunuji její poznatky dál, a navíc jsem ctnostný Protestant, který se vyrovnává se svou přirozenou sexuální touhou. Dobrý den, jsem Keira Knightley a chtěla bych Oscara. ()
Nebezpečná metoda je jeden z těcch filmů, který sice naťukne téma, které je zajímavé, ale zůstane jen u toho naťuknutí. Což v případě příběhu Spielrein, Freuda a Junga je stěží odpustitelné. Celé vyprávění vyžaduje apoň základní povědomí o problematice - paradoxně ne ale o samotné psychoanalýze jako spíš o historii vzájemného vztahu a útržků ze životních osudů tří psychoanalytiků. Film se psychoanalýzy sice sem tam dotkne ale činí tak buď příliš účelově, jednoduše (vykreslení počátečního vztahu mezi Jungem a Spielrein) anebo příliš násilně a prvoplánově (některé dialogy Freuda s Jungem a Spielrein). Režisérovi se navíc nepodařilo "oprostit" od divadla (řada scén má vyloženě divadelní postupy), přitom ale nedokázal využít jeho potenciál, takže většina emotivních scén vyznívá silně mimo. Ze scén, ze kterých mohl film oproti divadlu těžit, se nevytěžilo nic. Výsledkem je jakási mozaika, která je vztahově plochá. Je paradoxní, že film o legendách psychiatrie a psychologie nemá vlastně moc prokreslené chraktery, má těžko uvěřitelné emoce i odtažitost. Výtka se přitom netýká herců (i když u Keiry, byť se snaží, si nejsem jistá vhodností obsazení - zvládá polohu mladé vzdělané klidné ženy, své psychické problémy a vášně už o poznání méně; spíš je to ale chyba castingu, protože Keira se sem typově moc nehodí), ale spíš celkového uchopení filmu - přes scénář, režii až ke kameře (podivnější snímání jednotlivých záběrů jsem už dlouho neviděla). 45% ()
Nebezpečná metóda je výborným nahliadnutím do sveta psychoanalýzy a vzájomných konzultácii medzi Freudom a Jungom. Moje osobné preferencie sa jednoznačne prikláňajú k Freudovi, avšak po tomto filmovom zážitku nezatracujem možnosť siahnuť aj po Jungovi. Každopádne, výborné herecké výkony, ktoré sú spolu so skvelými dialógmi nosné piliere celého počinu. Čo však považujem za veľmi výrazný a nie tak pozitívny prvok je to ako sa film kontaktuje s divákom. Prevedenie na mňa pôsobí neosobne a odťažito, akoby nešlo o vytvorenie si puta s divákom iba o prerozprávanie príbehu. Na druhej strane však nepopieram, že by mi to prekážalo, a teda som bola schopná popri snímku spokojne koexistovať. ()
OK, pěkně se na to dívá, jak jim to hraje, co by ne. Ale jinak je to docela vo hovně a doufal jsem ve víc prcaček. PS: Spielrein znamená Vstupte, hro - tímto jsem to dokázal a rozhodně pochybuji o tom, že by to byla náhoda. Cjung. ()
Jung a Freud konverzují, řeší se tu všechny ty výklady snů, psychoanalýzy, traumata, ustrnutí v anální, orální, takové či makové tentononc fázi... Jedna větší hvězda než druhá. Co může být zajímavějšího? Zajímavé to je, bez debat. Ale jakési příliš informační, bezemoční, tak nějak nefilmové. Je to jako dívat se na rekonstrukci, či pseudodokument o základech soudobé psychologie. Filmový zážitek se nekoná, slušné, to ano, ale přidaná hodnota žádná. ()
Film chci vidět znovu, líbilo se mi, ale rozhodně mě to neoslnilo. Téma je zajímavé, ale přece jenom by bylo zajímavější, kdyby bylo natočeno třeba v 60.letech, protože dnes už se jen usmíváme, co se tehdy nemohlo říct na plnou hubu. A film tím ztrácí na provokativnosti, je to příjemné retro, asi jako když se dnes díváte na erotický film z 60.let. Nějaká ta nevěra, dva přátelé, později rivalové a konec. Na filmu je prostě sakra poznat, že je to adaptace div. hry. Zdá se, že v divadle by tento příběh mohl být působivější. ()
Do kina jsem se vydala s cílem dozvědět se něco o této části dějin. Toto se mi splnilo. Nicméně mi film příšel dosti upovídaný a občas nepřehledný. Herecké výkony hlavních postav byly výborné, obzvláště Keiry. Při sledování filmu jsem se nenudila, ale už si jej asi znovu nepustím. ()
Trochu zklamání, protože potenciál byl lepší, ale zůstal nevyužit. Pro nezasvěcence to může být až nuda. Zasvěcenec si zase nemůže nevšimnout historických nesrovnalostí, až lží dalo by se říci. Takže šťastný nakonec nebude nikdo. Plus je tedy dobrý námět a dobře zahrané postavy... (s důrazem na Cassela, který, jako humorná postavička, trochu odlehčuje náboj filmu). Mínus bude tedy trochu děravý scénář což by si "based on true story" dovolovat neměl, a pro ty, co to nezajímá to je asi nuda. Cronenberg si vybral střední cestu... Být to přesnější, je to asi ještě nudnější, být to nepřesnější, studenti psychologie by asi vstávali ze židlí a geniální doktor Jung, ze kterého udělal labilního pošetilce, by rotoval v hrobě ještě víc. ()
Reklama