Réžia:
Aubrey PowellHudba:
John Du PrezHrajú:
Eric Idle, Michael Palin, Terry Gilliam, Terry Jones, Carol Cleveland, Neil Innes, André JacqueminObsahy(1)
V roce 1979 obrátil Monty Pythonův Život Briana biblický příběh vzhůru nohama. Nyní autoři muzikálu Spamalot proměnili dnes již klasickou hudbu k nepoznání! Připravte se na komediální mistrovské dílo Copak je to za Mesiáše?, které kombinuje nezapomenutelný humor nejslavnějšího filmu Monty Pythonů s majestátní velkolepostí symfonického orchestru. Nepromarněte příležitost stát se svědky jedinečného a neopakovatelného představení, v němž se na jednom pódiu po dlouhé době setkali kmenoví členové Monty Pythonova létajícího cirkusu Eric Idle, Michael Palin, Terry Jones a Terry Gilliam. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (34)
No chyba byla cekat od tohohle nejakej zaznam divadelniho prepracovani Zivota Briana, protoze krome tech par vet a nekolika kostymu je to ciste o prezpivani deje filmu v podani ctyr zpevaku a Idlea, kterymu to ale taky jde a rovnez ho teda muzu pocitat mezi zpevaky. Jinak zacatek je takovej lehce mimo, az sem si rikal, o cem ze to vlastne zpivaj, ale nekdy po dvaceti minutach se doberou k narozeni Briana a to uz je clovek znalej filmu doma a drzi se to deje filmu az po ukrizovani. Prvni problem nastava v momente, kdy se pokousi prezpivat nejakej dej, tudiz tam musi dostat nejaky informace, ale bohuzel se to pak ne vzdy uplne rymuje. Nicmene proti hudbe jako takovy a zpevu absolutne nic nemam, to je perfektni, ackoliv nejsem zadnej muzikant, takze jesli jim obcas naka nota ulitla, stejne hovno poznam. Druhej problem jsem mel s tim, ze to v podstate neni skoro vubec vtipny, jasne, nostalgie jak prase, nektery pisnicky maj zabavnej text a vsechny jsou chytlavy, jsou tu nektery skoro uplne ve stejnym zneni jak ve filmu, ale proste porad to je prezpivanej vtipnej dej a ne komedialni muzikal. Obcas to samozrejme spestri nejaka scenka typu Bigus Dickus, sem tam vpadnou na scenu Palin, Gilliam nebo Jones s nejakym stekem (Cleese mi tu fakt chybel), ale nemuzu si proste pomoct a pride mi to jako promarnena sance, vzdyt panove sice zestarli, ale viditelne maj porad energie dost, tak proc neodhodili ty desky s textama a nepredvedli tam nejakou poradnou scenku. Takle je to proste jen o ty pekny hudbe a beztak je na tom nejlepsi zaverecnej drevorubec. Takze ted fakt nevim, jestli to oznacit za drobny zklamani, ale asi jo, od tyhle particky proste cekam vic. ()
Závodím Angličanům (Britům?) ten jejich nadhled a smysl pro humor ! Plná Albert Hall lidí, kteří znají (podle reakcí) ŽIVOT BRIANA slovo od slova, symfonický orchestr, obrovský sbor a operní pěvci, kteří se evidentně baví zrovna tak jako publikum (a střídavě mávají při slaďácích baterkami a nasazují si helmy, když zpívají o dělnících)... A hlavně několik starších pánů, kteří si jako kluci "blbli za státní peníze" na BBC a spousta lidí to nemohla strávit - a teď Píseň dřevorubce - transvestity - radostně zní legendární kocertní síní ! ()
Bože, ty jsi tak veliký. Tys ze všech největší. Pane jo. Ty jsi ale kus. Přeživší Monty Pythons (ovšem překvapivě bez Cleese) dostali chuť zavzpomínat si, jaký byl Bůh frajer a nejspíš i šprýmař pohrávající si s Životem Briana, proto oprášili tuhle klasiku, kterou rozezpívali, přidali mexikánce, gospel, Boba Dylana, speciální hosty, ovce, reprodukovaný sex i drvoštěpa, a v téhle podobě ji naservírovali nadšenému publiku v londýnské Royal Albert Hall. Sice jsem se nekrčil v přítmí sálu mezi všemi těmi rozesmátými diváky, ale ze záznamu jsem se bavil úplně stejně jako oni. A jelikož ctím heslo, že vždycky je lepší brát život z té lepší stránky, tak jsem si to doma užil s kapesníkem na hlavě coby praštěný pan Gumby .. ()
Komediální oratorium inspirované M.P.: Život Briana..... Sólisté, obrovský sbor, orchestr BBC, občasné zpestření ,,dědkem“ M.P. (oni se neurazí) a muž jménem Brian, který přišel na svět ve špatnou chvíli na špatném místě. To je jako by u nás někdo vzdal poctu Divadlu J.Cimrmana. Jejich nejslavnější hře…….. (dosaďte si sami). Umělecká hodnota VELIKÁ! Ale dívat se na to nedá! Sorry! Je jedno, že jsem fanatický obdivovatel ,,muže jménem Brian“. Tenhle jistě velmi zajímavý nápad jde kapku mimo mě, ale jistě si své publikum najde nejen v Británii. Několik důvodů, proč má smysl film vidět: 1.) Nevím co je ORATORIUM. 2.) Od Monty Python sjedu všechno, i kdyby se tam mělo jen zpívat. 3.) Dokážu opěvovat cokoliv, třeba botu. 4.) Byl jsem zrozen při opeře (a dokážu při ní i zemřít). ()
...a osmého dne pravil "Budiž Sranda." Je fér říct, že někoho, kdo není přímo zaníceným montypythonským fanouškem, Mesiáš zřejmě tak mocně neosloví. Ale pro nás, kteří chápeme Monty Pythona jako zástupný symbol pro určitý druh pokřiveného pohledu na svět a tento pohled sdílíme, je to dar z nebes. Bez ohledu na to, zda patříte k sandalistům nebo tykvitům, si tuto patetickou mši zasvěcenou řízenému hovadismu užijete. Not the Messiah! je mnohem, mnohem víc než jen jevištní ztvárnění Života Briana a hudba Johna Du Preze není jen doprovodem ke známým dialogům. Sama o sobě je novým výrazovým prostředkem srandy. Někdy si formou parodie ustálených klišé pohrává s posluchačskou zkušeností, aby ji překvapila na nečekaném místě. Jindy operně předimenzuje Idleovy hovorové dialogy. Hádku Briana a jeho matky, výsměch Pilátovi, odsudky Římanů či patetickou zaslepenost Brianových oveček, to vše (i podstatu vtipu situace) přesně rozeznáte z melodie i za předpokladu, že neporozumíte textu. A jako každá prvotřídní parodie má i Mesiáš dost sil stát na vlastních nohou. Chvalme Erica Idlea, neboť on ví, co činí. 100% ()
Reklama