Réžia:
David CronenbergScenár:
David CronenbergKamera:
Peter SuschitzkyHudba:
Howard ShoreHrajú:
Robert Pattinson, Paul Giamatti, Jay Baruchel, Kevin Durand, Juliette Binoche, Samantha Morton, Sarah Gadon, Mathieu Amalric, Emily Hampshire, Goûchy Boy (viac)Obsahy(2)
Město New York, blízká budoucnost: Eric Packer (Robert Pattinson) je osmadvacetiletý nekorunovaný král Wall Street. Během jeho vyjížďky po městě dojde v ulicích Manhattanu k záhadné explozi a propukne peklo. Navíc zjišťuje, že se mu hroutí finanční impérium. Kontakt se skutečným světem, i když jen přes okna limuzíny, ještě prohlubuje jeho paranoiu. V průběhu čtyřiadvacetihodinové odysey začíná k smrti vyděšenému Ericovi docházet, že se jeho život blíží ke konci. (Hollywood Classic Entertainment (H.C.E.))
(viac)Recenzie (349)
Show me something I don't know. První film, ve kterém neirituje Pattinson, ale skoro všechno ostatní. 65% ()
Redundantní exkrement neboli neskutečně prázdný a stupidní film, jehož dialogy můžou připadat chytré snad jen těm hloupým barbínkám v minišatech, s podpatky a rudými nehty, které se na film vydaly jen kvůli upírovi Pattinsonovi, jenž si drandí ve své hi-tech kobce na čtyřech kolách. Odcházely těžce frustrované stejně jako my fanoušci mistra Cronenberga. [47. MFF KV] ()
Daň z přidané exkluzivity, ve všech myslitelných modifikacích a důsledcích, zjevnosti i skrytosti. Totální výsluní a ústraní se setkávají nejtěsněji jako každý rub a líc, vyrůstající z téhož nutkání. Z intuitivního vědomí odchylky. ***** A Rothke na pozadí závěrečných titulků. ()
Tak takhle ne Davide. Rádoby intelektuální Cronenbergův "návrat" k těm malinko více psycho filmům jeho filmografie, který se ale vůbec nepovedl. Už dlouho jsem neměl u žádného filmu takový pocit marnosti, zbytečnosti a promarněného hereckého obsazení. Chápu, co chtěl Cronenberg (nebo spíše autor předlohy) sdělit, ale vůbec se mi nelíbí způsob jakým to chce sdělit. Stručně řečeno, když jediný co se dá u filmu pochválit, je výkon Roberta Pattinsona, tak je něco špatně. O to podivnější je, že bych si tu knížku pořád rád přečetl. ()
Cronenbergův návrat do doby, kdy ho za jeho filmy neměl vůbec nikdo rád. Podivná alegorie na zkaženost, znuděnost a emocionální vyprahlost dnešní společnosti - to vše v různých podobách nechává Cronenberg plynout před okny hi-tech skleněné rakve jedoucí napříč bouřícím se a hlučícím New Yorkem. Cronenberg nechává postavy mluvit v podivných kryptogramech a prkenně si s nimi pohrává, znásilňuje je, nechá flirtovat s divákem a pak vše zakončí podivnou dvacetiminutovou hádankou, kterou se však dál už nikdo zabývat nechce. ()
„I smell sex all over you.” Téměř dokonalé ve všech ohledech. Téměř. ()
Není to zrovna zábavná podívaná, ale rozhodně se COSMOPOLIS vyplatí vidět. Už jenom pro svoji jinakost. Taky díky Patizónovi (kolikpak vyděšených fanynek znechuceně odcházelo z kina? :D), který předvádí nejlepší výkon ve své dosavadní kariéře. Přiznám se, že jsem v první polovině trochu klimbal, některé teoretizující dialogy byly únavné, ale zlomilo se to. V podstatě neextstující vztahy (s vyjímkou manželky a toho dědouška) brání jakékému sympatizování s postavami. Hudba, kombinující Shoreovi skladatelské schopnosti s elektronickým uskupením Metric, je místy až hypnotická. Není to uspokojivý snímek a dělá to schválně. Možná proto se mi docela zamlouval. Rozhodně si ho dám ještě jednou, čím víc nad ním přemýšlím, tím víc mi ta odtažitá cesta k holiči příjde zajímavá. ()
S dílem Davida Cronenberga se zájemci měli možnost seznámit více na výstavě, kterou hostila Galerie hlavního města Prahy v Domě U Kamenného zvonu David Cronenberg: Evolution. Mezi skalní příznivce se nepočítám, nicméně již od dob Crashe tuto persónu vnímám, ale nikdy jsem si ho nijak zvlášť neoblíbila. A jaké je tedy Cosmopolis? Obyčejné. V kontextu Cronenbergovy tvorby nijak zvlášť alarmující, nijak zvlášť objevné. Ale jeho zjevně oslovila spolupráce s Robertem Pattinsonem a tak jsme se dočkali ještě Map ke hvězdám... ()
Intelektuáli sa vždy radi koria moci a nepochybne mnohí z nich budú vo vytržení z filmu, ktorý prostredníctvom dialógovo-sexuálnej jazdy s podriadenými výkonnými mozgami impéria vizionárskeho magnáta rozoberá podmienky a príčiny jeho pádu. Niektoré sentenciie zaujali, iné zase boli čistou myšlienkovou masturbáciou. Vizuál - vydizajnované interiéry limuzíny v znamení digitálu esteticky neoslovili. Ani plus ani mínus. Chladná vyprázdnenosť. Možno to bolo cieľom, ale na takýto pocit stačí zájsť v sobotu do Auparku. Potešilo záverečné situovanie do predmestia s basketbalovým ihriskom, ošuntelým holičstvom a chátrajúcou fabrikou - kontrast voči nablýskanosti - exteriérové vedomé prijatie rozpadu a dožitia. Ale ako som už v úvode predoslal - korenie sa moci, majetku a "inteligencii" novodobých vzdelaných investorov zo strany frustrovanejších intelektuálov, či manažerov rôznych úrovní (so snami dosahujúcimi až na vrchol pyramídy riadenia a ovládania) ešte neznamená, že ide o prelomové dielo. O čosi chytrejšie rozhovory ako v hovorovej reči mozog vyplachujúcich filmov (= bežných distribučných titulov) ale navnadia azda aj na opakované pozretie. ()
Prakticky jediné obří plus, které můžu dát tomuto filmu, je to za Pattinsona, který konečně hraje. Jako že fakt hraje. Jinak je Cosmopolis těžko stravitelný film, který je především o té atmosféře, která se povedla, ale upřímně, od Davida jsem už pár filmů viděl a tak můžu s klidným svědomím prohlásit, že tohle je jeden z těch slabších kousků. Na film jsem se opravdu těšil a byl jsem docela zklamán, jakým směrem se vydal. Možná, kdybych si přečetl knížku, tak bych byl o něco moudřejší, možná bych nebyl tolik zklamaný, protože bych věděl, co mám čekat, nevím. Co ale vím je, že zřejmě nebudu mít nutkání se na tento snímek podívat znovu i přesto, že (a to musím znovu napsat) tohle je (zatím) jediný film, ve kterém Robert opravdu dobře hraje. Uvidíme, jak to s ním bude dál… 50 %. ()
"Čo som to sakra práve videla?", opakovala som si niekoľkokrát po skončení filmu. Zazneli aj výkriky typu "práve som zabila dve hodiny svojho života pozeraním takejto sračky!" Sorry, ale odo mňa sa najnovší Cronenbergov opus zľutovania nedočká. Za čo vôbec dávam tú 1*? (a za čo dávajú ostatní nadávajúci dve?) Snáď iba za tú trochu voyeurizmu - ktorú som si myslela, že zakúšam, prípadne, že ona je účelom filmu. Lebo možno až do polovice som si myslela, že sa dívam na niečo zaujímavé, na niečo, čomu sa oplatí venovať pozornosť, aby som sa v polovici druhej dočkala nejakého zmyslu či nebodaj katarzie... moja nádej postupne slabla, až zomrela vyčerpaním z toľkého falošného nihilizmu. Neviem čo bolo účelom filmu, lebo na konci som si uvedomila iba jediné - že tento film vôbec nemusel vzniknúť a že ma to už nezaujíma. Pre mňa je to zbytočný pseudo-filozofický manifest intelektuálnej masturbácie. Ale možno je problém iba v tom, že aby sa človeku páčilo dielo, potrebuje sa aspoň s nejakou jeho postavou aspoň do istej miery stotožniť - proste aspoň s niečím. Lenže v Cosmopolise sa nebolo S KÝM stotožniť! Čo na tom, že sa divák má 108 minút dívať na narcistický afekt hrdinu a režiséra, aby mu bolo ukázané, že za hranicou absolútnych peňazí a absolútneho bohatstva číha emocionálny chlad a ľahostajnosť k sebe samému? SO WHAT?! ()
Velké sousto. Film pro ty, kteří si občas rádi hrají na intelektuály. Úplně film zatratit nechci, jsou zde dialogy, které skvěle a trefně odrážejí dnešní svět a lid. Samotné sdělení filmu je zajímavé a perfektně zapadá do dnešní doby, ale to provedení je hrozné. Dialogy se s postupem stávaly čím dál tím více absurdnější a nudnější. U závěrečného rozhovoru (který trval více jak 20 minut?) už jsem vyloženě trpěla. Robert Pattinson podal solidní výkon, ale já s ním mám jeden problém a už jsem to psala víckrát, pro mě to zatím není charismatický herec a jeho postavy mu věřím dost těžko. David Cronenberg natočil nejtěžší film, který jsem za dlouhou dobu viděla, a který si své diváky nebude hledat lehce, já toto sousto nedokázala úplně spolknout. ()
Robert Pattison zažívající pád jako Alexandr Makedonský moderní doby a David Cronenberg na absolutním vrcholu! ()
Vlastně to není vůbec špatnej film - teda aspoň do doby, než se rozkecá Giamatti. Pak Cronenbergovi jakoby příliš pozdě dojde, že měla tahle knižní látka zůstat výhradně na papíře. Fimový pás v tomto případě filosofické dekonstrukci moderní společnosti nesluší... Otázka: "Je budoucností mnoho?" Odpověď: "Má pes blechy?" - Dan Simmons, Kantos Hyperion ()
Na úvod u mě zavládla docela solidní panika. To když se objevil Jay Baruchel, jen silou vůle jsem překonal pasáž, ve které hrál a nevypnul film hned na začátku. U Cosmopolisu chápu, že se může stát pro mnoho diváků jasný propadák, stejně jako že se do něj někdo může zamilovat. Nebyl jsem svědkem běžného filmu, ale něčeho hloubavého a nadčasového. Herecké osazenstvo kvalitní a já se několikrát přistihl, že smýšlím o Pattinsonovi jako o herci, s kterým si nehezky osud zahrál a přivál mu do cesty pětidílnou kravinu o upírech. K filmu se s největší pravděpodobností již nevrátím. 30% ()
Ach, ještě teď toho mám plnou hlavu. Precizní studie (u perfekcionisty Cronenberga nic překvapivého) rozkladu a postupného zániku společnosti. Mrazivé, chladné odosobněné. Každodenní lékařské prohlídky, nemanželský sex, chybějící manželský sex, odtržení od reality života, trezor s modrými obrazovkami na kolech...Pro mne zatím jeden z nejtěžších filmů od Cronenberga, protože jakmile se přestanete soustředit, tak se ztratíte. Vypojíte mozek a verbální drama vás mine. Viditelný hnus ze svých raných filmů nahradil režisér něčím ještě děsivějším. A samozřejmě nechybí oblíbený motiv lidské odlišnosti (nejde sice přímo o mutaci, ale ona asymetrie se ukáže být velmi důležitou). Snímek určený menšinovému publiku, které dokáže při sledování přemýšlet. Hodnocení zde neodráží v žádném případě kvality filmu, ale na něm to stejně nestojí. Jsem rád, že jsem se jím nenechal odradit... ()
Z istej stránky je Cosmopolis ďalším náznakom režisérovho neumenia - príbeh vyrozprávaný diskusiami. Hudba tiež nieje nejak výrazná. Osobne oceňujem pár skutočne šokujúcich scén - hlavne s Ericovým ochrankárom alebo záver filmu. Respektíve záver akoby chýbal a aspoň to zvyšuje hodnotenie, lebo akoby celý film bol urobený len za to, aby záver šokoval. Ale to by ste pochopili iba ak ste už tento film videli. Ku podivu Robert Pattinson predviedol v ústrednej úlohe naozaj vierohodný herecký výkon. Možno jeho najlepšia postava. Cosmopolis si vyžaduje obrovskú dávku diváckej trpezlivosti a dôvery v príbeh. Zdanlivo nepodstatné detaily sa vo finálnej scéne zostrujú a Ericova postava dostáva zmysel. Vyjasňuje sa jej vnútorný konflikt. Mnohých sklame mimoriadne rozvláčny štýl rozprávania, nekonečné dialogické pasáže a nezaujímavý interiér limuzíny, ktorý si z filmu zapamätáte asi najviac. ()
Bezpochyby nejlepší Cronenbergův film a nejspíše i nejvíce nepochopený, což je podivuhodné, vzhledem k tomu, že se jistě nejedná o dílo interpretačně nějak zvlášť obtížné - vede mě to k úvaze, kolika uživatelům se něco líbí nebo nelíbí, aniž by věděli proč. Věty jako Marigoldovo: "I když se mi v zásadě líbí, co film říká, formu Cronenberg neobhájí," uzavřené v komentáři čímsi o "dekadentní nudě", ani bezradné náznaky, že je sde jakési "sdělení, že nám nic sdělováno není", jak tady píše kupříkladu Matty, mě utvrzují spíše v podezření, že pro mnohé je jejich hranice diváckých schopností něčím, s čím se příliš nedokáží smířit. NÁZOR, to je samozřejmě něco, co si nikdo nesmí odpustit, i kdyby se při jeho formulaci měl vařit ve vlastní šťávě. Ostatně ti, co chápou, mi jistě dají za pravdu. ()
Ukecané a podobně bezdějové jako Před úsvitem. Ovšem smysl dialogů mi většinou unikal. Pěkně se na to kouká, film má své světlější momenty (vyšetření prostaty, dortový atentátník), ale ani to nezakryje fakt, že Sheldonova výprava za holičem byla snesitelnější. 50 % ()
Film dosahuje svojho vrcholu vo chvíli, keď sa vzoprie konvenčne zaznávaným (estetickým) hodnotám (formálnym/štylistickým/naratívnym kvalitám), uškrtí diváka, zhasne svetlo a odíde z kinosály. To Cosmopolis nerobí, ale má k tomu blízko. 1 a 3/4 hodiny (ne)zmyselných filozofických monológov a groteskných situácií. Lesklé, tekavé, cyber a cool. Let's be asymetric. Pridal by som si to do topky, ale nie som si istý, či by som potom nevyzeral ako hipster/pózer. ()
Reklama