VOD (1)
Obsahy(1)
Film prináša svedectvo o vernosti mníchov, sile viery a duchovnom porozumení, ktoré sa snažili šíriť medzi kresťanmi a moslimami. (TV Lux)
Recenzie (94)
Komentář Tannera podepisuji. Jen bych snad ještě přidal, že do toho rádoby dokumentárního stylu jsem se nemohl nějak dostat. Přitom témata jsou ohromná, ale co naplat, když je tu jakákoliv rezignace na základní filmové prostředky, jimiž si tvůrci získávají diváka. Přitom stačilo vybrat jednu postavu a vyprávět to z jejího pohledu, hned by to dostalo určité vnitřní emoce navíc. A celé téma by vyznělo daleko silněji. Při tomto rádoby dokumentárním stylu chybí i možnost využít jako emotivního prvku hudbu - a přitom by jen mohla podtrhnout celkové vyznění. Naopak, když je použito Labutí jezero, tak by zase lépe vyznělo ticho... Je zde až moc soustředění na vnější detaily, nikoliv onu vnitřní hloubku. Takhle i přes naléhavost tématu a ony otřesné věci, co se staly, mne to tak nějak často nechávalo chladným. Velkou roli hrálo i to, že jsem nedávno předtím viděl ruský Ostrov, kde je ona duchovní tematika skutečně podána i pro diváka a filmově. ()
Zlatá Palma - výběr ()
Místy brilantní a jindy zas poněkud nudné. Filosofické spirituální "drama" o víře, násilí, islámských extremistech a v neposlední řadě hlavně film o nezodpověditelných otázkách, které si kladou sami mniši. Ať už trpí misionáři či divák sledováním tohoto snímku, jednu scéna je nezapomenutelná. Jedná se o jakýsi předzávěr, kde kamera zabírá každého člena při "hostině" za doprovodu Labutího jezera, při které už jen čekáte, kdy to přijde… (6/10) [MFFKV 2010] ()
Utrpení pro misionáře, a dvojnásobné pro diváka. Typický francouzský festivalový film. ()
(1001) Zpočátku jsem zírala s otevřenou pusou, jak mě uchvátil obraz. Ale potom jsem se přistihla, že nevím, co se ve filmu děje, nedokázala jsem se napojit. Nevím, jestli je to tím, že jsem ještě tak daleko po duchovní cestě nedošla, nebo proto, že mne film úplně míjí. ()
MFF KV 90% ()
Meditatívny? Duchovný? Filozofický? Čítam si komentáre a nestačím žasnúť. Zbožňujem duchovné filmy, ale o tomto spojení mám ja trochu iné predstavy. Film, ktorý mi nedovolil dotknúť sa postáv, film, ktorý postráda hĺbku a ktorý je vyprahnutejší než saharská púšť. Beauvois sa tak úporne snažil o vznešené artové umenie, že úplne pritom zabudol na to, že takáto dráma potrebuje najmä silný príbeh a psychologické vypiplanie postáv, no tu absentujú základné filmové postupy. Malickove obrazy o vnútornej opustenosti (Nový svet) alebo len Croweova ruka spočívajúca na obilnom poli (Gladiátor) pre mňa predstavujú duchovnejšie, emocionálnejšie zážitky než tento rádoby náboženský film. A to, že nás núti snáď každých 10 minút pretrpieť mníšske biblické ódy, z neho ešte hlboké existenciálne dielo nerobí. ()
BAFTA Awards - 1 nominacia: Najlepsi cudzojazycny film ()
Je mi úplne jasné, čo chcel režisér týmto filmom povedať, vždy však ide o to, ako. Vôbec som netušil, že tu bude téma terorizmu tak dôležitá. Úvod sa neskutočne vlečie, ožije to až podrezanými chorvátskymi robotníkmi a vždy keď som si myslel, že sa film konečne rozbehne príde nejaká modlitba (tých je tu na môj vkus až-až) alebo reči o bohu. Tie sú však na mieste, sme v kláštore, ale viac mi sedeli seriózne debaty o situácii, do akej sa dostali a hlasovanie o tom, kto ostáva a kto odchádza. Výsledok je dosť kostrbatý, dramatičnosť sa potláča na úkor kľudnejších pasáží a modlitieb, čo pri dĺžke 120 minút trochu unavuje. Skrátiť to o 20-30 minút a hviezdu by som pridal. 60%. ()
O bozích a nejnudnějších lidech na planetě. (3/10) ()
Veľmi hlboký a silný náboženský film, ktorý však dokáže vstrebať aj nekresťansky založený divák. Vynikajúco vykreslené spolunažívanie mníchov a moslimov a ich vzájomnej výpomoci, skvelý herci a výborné spracovanie s ohľadom na fakty a realitu skutočného života v kláštore bez zbytočného prikrášľovania. Dej plynie trochu pomalšie a smerom ku koncu sa prehlbuje filozofia a odkaz snímku, čo by mohlo určitému divákovi vadiť, ale mne nie. Jeden z najlepších duchovných filmov za posledné roky. ()
Duchovní film. Vzácný jev, který se nevyskytne každý rok. Věrohodný, pravdivou událostí inspirovaný, a rozhodně na černobílý pohled na křesťanské mnišství uprostřed světa islámu. ()
O bohoch a ľuďoch je dôležitý film, pretože rozpráva príbeh podľa skutočnej udalosti, ktorá sa navyše stala ďaleko predtým, ako začal západný svet skutočne brať islamský terorizmus vážne. Aspoň mediálne. Nestretáva sa tu iba svet kresťanský a moslimský, miestni kňazi odmietajú ako terorizmus, tak aj násilnú represiu voči nemu zo strany miestnej armády. Najväčším utrpiteľom je ale miestny ľud, ktorému sa snaží kresťanská komunita pomáhať. Nemal som silu hľadať metafory späté s dejom v čítaní veršov z biblie, príbeh je sám o sebe dosť "výmluvný" a dnes ešte aktuálnejší, filozofovanie nad nimi prenechám radšej kritikom. Či našli mnísi vďaka svojmu rozhodnutiu neustúpiť kráľovstvo nebeské a koho tam našli, vedia už iba oni samy. ()
Duchovný zážitok. Obzvlášť vrcholná scéna bez slov, iba s Čajkovského hudbou. Je to scéna prijatia reality a zároveň krásna ukážka lásky a spolupatričnosti v rehoľnom spoločenstve. Presvedčivý dotyk Pravdy. Odovzdanosť, nádej, prijatie smrti a jasné zažiarenie zmyslu života. Hudba z Labutieho jazera mi v podvedomí nechtiac vyvolala spomienku na film Čierna labuť s Natalie Portman v hlavnej úlohe. Ale ako sa dá porovnať neporovnateľné?! Hudba tá istá, pocity totálne rozdielne!! ()
Duchovno, neduchovno, nějak mi tenhle film a to hlavně ve druhé půli protekl mezi prsty. Těch meditací bylo i na mě moc a že něco vydržím. Skoro bych řekl, že i maličko nudil a úplný závěr můj dojem napravil jen zcela nepatrně. Snad někdy jindy, dnes ne. Ámen. ()
Najpravdivejšia veta príde asi v strede filmu: „Ľudia nikdy nepáchajú zlo tak ochotne, ako je to v mene náboženstva.“ Aktuálne máme takýto názorný príklad v jednom peknom náboženstve zvanom islam. A pritom tí fundamentalisti ani korán nečítali, nepoznajú ho, nerozumejú mu, len sa nechajú hlúpo zmanipulovať. Aj toto tu môžeme vidieť. Pozabíjať ľudí, ktorí nikomu nič zlé nerobia, naopak pomáhajú okoliu, to si vyžaduje naozaj nulové svedomie. Snímok ukazuje skutočné udalosti z jedného neznámeho miesta presvedčivo a zrozumiteľne. Nebyť mnohých modlitebných scén, mohlo to byť aj za 5 hviezd. Predzáverečná scéna s hudbou z Labutieho jazera bola poetická. ()
45th KVIFF 2010 - OPEN EYES - Otevřené oči (Des hommes et des dieux / OF GODS AND MEN / O bozích a lidech) ()
Zejména z počátku má film velmi pomalý rozjezd, postupně ale dějová linie vyplouvá na povrch. Mj. opětovně výborné užití filmové hudby - Labutí jezero od P. I. Čajkovského, jako např. v Billy Elliotovi. Bratr Amédé je ztvárněn francouzským hercem - Jacques Herlin, který je u nás znám např. ze seriálů Teta (popř. Pehavý Max a strašidlá) http://www.csfd.cz/film/70524-teta/, Dobrodružsví Viléma Tella http://www.csfd.cz/film/47916-dobrodruzstvi-vilema-tella/, a např. z fimu Šimon a Matouš (role komisaře) http://www.csfd.cz/film/41738-simon-a-matous/. ()
Tak nevím. V jednu chvíli film příšerně nudí a v té druhé, i když se zdánlivě nic nemění, působí nesmírně uklidňujícím dojmem a vyzařuje z něj to nejpomenovatelné "něco". Upřímně řečeno vůbec nevím, jaké k tomu zaujmout stanovisko. Jasno mám akorát v tom, že pokud Beauvois zamýšlel složit hold zavražděným trapistům, podařilo se mu to dokonale a jsem přesvědčen, že pro křesťanskou komunitu se jedná o dost zásadní snímek. Každopádně já stále tápám, takže volím zlatou střední cestu. 50% ()
Príbeh, ktorého názov nemôže byť symbolickejší a veľavravnejší (pravdivejší) zároveň. ()
Reklama