Tvorcovia:
Neil JordanHudba:
Trevor MorrisHrajú:
Jeremy Irons, François Arnaud, Holliday Grainger, Peter Sullivan, Sean Harris, Joanne Whalley, Lotte Verbeek, Colm Feore, David Oakes, Gina McKee (viac)VOD (1)
Série(3) / Epizódy(29)
Obsahy(1)
Řím roku 1492, centrum křesťanského světa, sídlo papežství. Papež měl moc korunovat krále a mohl je také koruny zbavit, měl sílu ovlivnit chod impérií. Papež Innocent VIII. umíral, církev se utápěla v korupci a papežský trůn byla výhra, kterou chtěl každý… Seriál Borgiové je ucelený nepřikrášlený portrét jednoho z nejvíce fascinujících rodů minulosti. Oscarem oceněný Jeremy Irons hraje Rodriga Borgiu - vychytralého, manipulativního patriarchu rodinného klanu, který stoupá do nejvyšších kruhů moci na pozadí renesanční Itálie. Buduje své impérium prostřednictvím korupce svaté katolické církve a nastoluje nelítostnou nadvládu síly a okázalé krutosti. Seriál začíná v době, kdy Rodrigo podplácí, kupuje si a protlačí se na cestu k papežství, stává se papežem Alexandrem VI. Po boku mu stojí jeho dva machiavelističtí synové Cesare a Juan a skandálně krásná dcera Lucrezia. Seriál se odehrává v jednom z nejvýznamnějších období historie - právě vrcholí renesance a je objevován Nový svět. Současníci Da Vinciho, Michelangela a Medicejských - Borgiové byly kontroverzní a kacířští, ani ne tak proto, že prováděli činy do té doby neslýchané, ale proto, že v tom byli lepší, než jejich nepřátelé. A přitom se dopustili prakticky každého ze seznamu hříchů a nemálo dalších sami vymysleli. (HBO Europe)
(viac)Recenzie (184)
Seriál Tudorovci by si měl z Borgiů vzít příklad. Takhle vypadá nerozvleklé konverzační historické drama. Jeremy Irons je v roli papeže nepřekonatelný. 80% ()
Jak si udržet moc a moc se při tom nezacákat krví - Příručka pro začínající papeže. Stejně jako hrdinové Jordanových filmů, musí také Rodrigo Borgia skrývat, kým ve skutečnosti je. Pod třpytivým povrchem, pod líbivými maskami, skrývá své pravé zájmy. Aby nevypadl z role, nechá sem tam zabít nebožáka, který ho prokouknul. Stejně tak ostatní členové jeho prohnilé, krve a smilstva lačné famílie. Role jsou rozděleny jednoznačně: ženy svádí, muži vraždí. Téma těla a tělesnosti v menší či větší míře zpracovávají všechny epizody. Odosobnění tělesné schránky dosahuje vrcholu v samém závěru, kdy je lord Sforza během neskutečně ponižujícího procesu (spravedlnost v pojetí Borgiů = nástroj osobní msty) přinucen použít vlastního těla coby důkazu. S Tudorovci, jejich seriálovými příbuznými z britských ostrovů, pojí Borgie upovídanost. Postavy promlouvají i tehdy, kdy by neškodilo mlčet, a o tom, co by stačilo vyřknout/vyjevit jednou. Špetka cynismu, vlastní postavám i nakládání s nimi, Borgie nad Tudorovce povyšuje: těžko je vnímat jako rodinné drama, nevyjímaje idylický, ve svém jádru vrcholně cynický poslední záběr. Není-li uším vinou naivity dialogů (a s tím související naivity postav, měnících svá stanoviska s lehkostí, s jakou sfouknete svíci) dopřán dostatek chutné krmě, oči budou díky pompézní výpravě zaručeně nasyceny. Nádherné, vždy, žel bohu, čistočisté kostýmy a vyblýskané podlahy rozlehlých interiérů strhávají pozornost k mizanscéně. Stejně tak figury, jež se v záběr vynořují a ze záběru mizí dle významu, jež jim v zostra rozjeté hře pro pokročilé intrikáře náleží. Zvlášť v kombinaci s náboženskými chorály působí interiérové scény majestátněji než exteriérové boje tisícihlavých, očividně digitálních armád. 75% Zajímavé komentáře: DaViD´82, Nefarie ()
Splněný sen milovníků historických „intrikáren“, které se nebojí používat filmovou řeč a nedělají z diváka hlupce, kterému je vše třeba polopaticky sdělovat (snad jen popisky s uvozením období by se hodily, působí to dojmem, že se to vše semele během týdnů a nikoli let) a navíc přecházejí od intrik i k činům. A vůbec nejlepší na tom je, že stále je to především o prokreslených živoucích postavách a emocích. Úvodní tři epizody jsou docela utahané, nic moc se v nich vlastně ani ne(u)děje a navíc je do nich necitlivě a násilně naroubovaná „propojovací“ postava žoldnéře. Ne, že by to bylo špatné, to ne, ale přeci jen jsem si říkal „do čeho si to Neile Jordane duši dal“. Takto si nechat utíkat mezi prsty tak silnou látku jako jsou osudy Apeninského poloostrova za vlády Borgiů je trestuhodné. Jenomže od čtvrtého dílu (a to ještě slabý odvar kvalitativních výšin, do kterých seriál zavítá během druhé série, která patří mezi to vůbec nejzdařilejší v žánru) se Borgiové stávají přesně tím čím měli být od samotného počátku, tedy ukázkovým kouskem na poli intrikářských historických seriálů, byť pravda, že s historií nakládají poněkud "hodně po svém"; a je to mnohdy spíše volně na motivy historie více než co jiného. A byť se autoři „ducha postav i událostí“ drží, tak pro věrný zážitek je potřeba zamířit jinam. Z herců by za zmínku stáli snad všichni (i „kontroverzně“ pojatý znuděný Ironsův papež), ale v čele tohoto nebývale kvalitního hereckého peletonu šlape Arnaudův Cesare. Třetí série je rovněž zdařilá, ale ve své první polovině bez tahu na branku. Ovšem jakmile se rozjede tak opět stojí za to. A i nadále platí, že Cesare je jednou z nejlépe napsaných a soustavně se vyvíjejících kontroverzních postav televizních obrazovek. Největším záporem celého seriálu je ovšem zrušení v momentě, kdy se k nejzajímavější pasáži osudů a činů Borgiovic famílie teprve schyluje; grr… ()
Kdybych nepařil Assassin's Creed, možná bych na tento seriál vůbec nekoukal. A byla by to škoda, protože je fakt poutavý. Borgiovci tu jsou sice podáni, tak že jim člověk musí fandit, i když seriál jejich temnou stránku nijak nezastírá. S přibývajícími sezónami určitě půjde více do tuhého, hlavně v charakterové rovině. Hrozně mě bavila ta linie s francouzi. A za ty scény s obří armádou fakt tleskám. Proč něco takového nebylo v Game of Thrones? Jeremy Irons je v té roli fakt skvělý a hlavně i zábavný, ostatní herci jsou ale také dobří, hlavně Ceasare má charisma. ()
Hodně umělé. Musím srovnávat s Tudorovci, protože oba seriály mají pod záštitou stejní tvůrci a nebýt seriálu mapující osud Jindřicha VIII., pak Borgias nemají téměř žádné nadržené diváky, kteří by se na ně těšili. Seriál je rozhodně na vyšší technologické úrovni, má celkem kvalitní efekty a celkově působí více promakaně a připraveně. Po třech úvodních epizodách mám ovšem velký problém s výběrem herců a scénářem. David Oakes mi hodně nesedí, protože ani v "Pilířích země" nedokázal pořádně zahrát roli záporáka a v Borgias má téměř identickou roli, akorát s mnohem horším vlasovým sestřihem. Irons mě nudí, jeho umělá kamenná tvář roli papeže nijak nepřidává, pokud se má celý seriál točit okolo něho, pak vážně uvažuji o přerušení sledování. Celkově je pro mě zajímavý pouze Cesare, který je sice klasickým metrosexuálem, ale má koule a pasáže kde se objevuje mě baví. Scénář je prozatím otřesný, první dvoudíl nastínil situaci, představil postavy a rovnou se pokusil i o dějový zvrat, jenže na mě všechno působilo hrozně nereálně a uměle. Třetí díl v podstatě nic nového nepřinesl, jedna vražda, slimáčí tempo, nudné dialogy, zbytečně protahované scény a děsně sterilní styl. Pokud Tudorovce udělaly skvělé postavy, jejich psychologie a výběr herců, kteří měli charisma, Borgias bude muset vytasit jiné zbraně, protože přesně tohle postrádá. Dle těch 130 minut, které jsem prozatím viděl se obávám prvoplánově zajímavého seriálu, který splaskle jako bublina a dopadne podobně jako The Pacific o proti Bratrstvu neohrožených. Moje hodnocení může být ovlivněno geniálním Spartakem, který představil intriky na tak vysoké úrovni, že mi spiklenectví v tomto seriále připadá neuvěřitelně nudné. ()
Rodina Corleonů v 15. století. A funguje to výborně. Hry o moc jsou rozehrány, jedna intrika stíhá druhou, mrtvol přibývá a nad tím vším mocný Španěl a Svatý otec Rodrigo Alexander VI. Borgia drží svou ochrannou ruku. A Irons ho vystihl neskutečně, jeho výkon je neskutečný. Ostatní členové rodiny, at už jsou to další manipulátoři (Arnaud v roli nebezpečného Caesara) nebo manipulovaní (mladičká Lucrezia je opravdu líbezná, skoro je mi ji líto, a chápu, proč se z ní stalo to, co se stalo) jsou taktéž zobrazeni velmi věrohodně a musím říct, že i přes všechnu svoji zášt a zločinnost k nim divák musí mít nějaké sympatie. Ale tak to už v médiích bývá. Ten, z jehož pohledu se všechno děje, zákonitě získává víc pozornosti a větší pochopení než ostatní, kteří můžou být i menší zlo, ale divák k ním nemá vztah. Úvodní intro je velmi povedené a hned na úvod navádí tu správnou atmosféru a tak si seriál jde velmi pěkně užít. Za zmínku ještě stojí výborný assassín borgiů v roli Michelleta. Ten chlap má talent.. Závěr je pak jak z renesančního obrazu a dělá důstojnou tečku za 8 hodinama zkaženého Říma. Těším se na další sérii, kde se to snad rozjede ještě víc. Po vizuální stránce na seriál slušné, davové scény a jedna dvě bitvy taky ujdou, i když to samozřejmě není nic moc. Ale tenhle seriál o otevřeném boji nikdy neměl být. Tady se ze zásady bodá do zad a to ještě rukou někoho jiného. Obraz Církve v praxi ()
|| Scenár: Neil Jordan | Hudba: Trevor Morris | Produkcia: Niel Jordan, Michael Hirst | Distribúcia: Showtime, CTV, Take 5 Productions || Ako pre neznalca historickej predlohy som bol milo prekvapený detailnosťou jednotlivých epizód, ktoré diváka zavedú do doposial neznámých zákulisných procesov pápežského dvora, a samozrejme, oboznámia ako s historickými postavami reálnymi, tak i pridanými charakterovými. Hĺbka zkazenosti rodu Borgiov a tiež ostatných zámožných rodov tej doby dosahovala tú najvyššiu úroveň, a The Borgias vystihuje a odôvodnuje konanie každej osoby, niet prvoplánovej brutálnosti alebo nechutnosti. Jeremy Irons tu vládne nie len Rímu, ale celému seriálu. Najčastejším slovom je narozdiel od dnešných seriálov kultivované slovo: perhaps. Ale že prečo je až tak častým okrem toho, že dobre znie, som ešte neodhalil. Symbolizuje pravdepodobne neistotu a šachovú hru medzi životom a smrťou... Pre mňa o to silnejším zážitkom a významom vidieť tento seriál je účinkovanie v pripravovanom muzikály Lucrezia Borgia v Prahe, na ktorý Vás srdečne pozývam, hlavne v prípade, keď sa Vám seriál páči :) ()
Jeremy Irons!!! Je diabolský. Zdieľam skromný názor, že dať mu na plecia úlohu samoľúbeho, pyšného a nekompromisného Rodriga Borgiu, bolo to najlepšie možné rozhodnutie. Pri pohľade na jeho herecké majstrovstvo sa v divákovi búri množstvo negatívnych pocitov, aspoň ja som jeho kruté vyčíňanie prežívala dosť intenzívne :) Seriál nám detailne predkladá osudy a tragédie borgiovského klanu, z ktorého najviac vyniká práve spomínaný Jeremy Irons. Diváka poteší majestátne nazretie do talianskej - korupciou utopenej - politickej scény, utkanej z bezprostredných intríg a rafinovaných snáh vyšplhať sa na piedestál absolútnej "zbožňovanosti" a nesmrteľnosti. Divák si v duchu kladie otázku, ako je možné, že kresťanstvo - ktoré vo svojej pravej podstate slúži hlavne na usmerňovanie svojich ovečiek - sa dostane do rúk manipulatívnym, neľútostným vládcom, ktorí z neho vyžmýkajú jeho pravý náboženský zmysel a upravia si ho podľa vlastných sebeckých pravidiel? Rodrigo Borgia je ukážkovým príkladom chorobnej túžby po moci, ktorý do svojho šialenstva strháva aj ostatných. Nadchla ma skvelá výprava, akoby vystrihnutá z romantických snov "ako to v tej dobe asi mohlo vyzerať", úchvatné kostýmy, komorné dialógy a najmä monumentálne zachytená atmosféra Talianska činí z tohto diela viac než len televíznu historickú kostýmovku. ()
Kanadská verze historických událostí staví do centra dění papeže v naprosto nevýrazném pojetí mdlého Jeremy Ironse, jehož postava, papež Rodrigo Borgia, vzbuzuje nějakou záhadou respekt, strach a celkově oplývá dojmem mocného člověka, ačkoliv sám o sobě se chová jako nejistý slaboch, který se na papežský stolec asi dostal omylem. Pozornost tak na sebe strhává především jeho syn Cesare, který vzbuzuje sympatie svým osudem papežova syna, díky čemuž nikdy v životě nepozná strádání, ale zároveň musí být duchoním. Další postavy, které jsou obdařeny alespoň nějakým náznakem psychologie, je nájemný vrah Micheletto; Lucrezia má hlavně ke konci seriálu docela dost prostoru, a samozřejmě francouzský král. Jenže jako celek zůstává seriál nemastný neslaný, příliš nevýrazný, a samozřejmě papež až přilíš nesympatický, než abych se s ním chtěl ztotožnit. Kromě toho považuji za určitý nedostatek, že události cca 3 let seriál prezentuje způsobem, jako že se vše odehrálo během dvou tří týdnů... _____ Věřím, že evropská verze, která se točila v Česku souběžně s touto, bude mít mnohem charismatičtějšího papeze (John Doman), a bohatší dějové linky. ()
29/29 Nikdy jsem neměla v úmyslu sledovat všechny módní historické seriály, ale čas od času není od věci změnit dobu děje toho či jiného formátu a seriály ze Showtime vedu v patrnosti vždy jako lepší volbu. Co je ale skutečným překvapením, je tvorba Neila Jordana, který pro mě i nadále zůstává nevyzpytatelným tvůrcem. Dodnes miluju jeho Interview s upírem, ale většina jeho ostatní tvorby má úplně jiné přednosti, oslovuje jiné diváky. A do přehlídky takových titulů jako Dům veselých duchů, Hra na pláč, Snídaně na Plutu nebo Byzantium nyní patří i Borgiové? Pokud bychom toto analyzovali, zřejmě bychom došli k poznání, že neviditelnou nití těch prvních bouřlivých let papežství za Alexandra VI. je téma panchartů. A to už je téma pro Neila přímo tradiční, zpracovávat látky o těch na okraji společnosti, o jejich ambicích a pocitech. Skrze tuto optiku je to pak trefa do černého. A mohu tedy doporučit všechny 3 řady plné renesanční morálky, módy a touhy. ()
Tento serial dopadol presne tak, ako som si ho predstavoval alebo ocakaval. Hlavny dovod, preco som ho chcel vidiet bol samozrejme Jeremy Irons, pretoze on dokaze taketo ulohy velmi dobre zahrat. Ak by to nebol Jeremy Irons, tak by som si v ulohe Rodriga vedel velmi dobre predstavit rakuskeho herca Christopha Waltza, ktory sa pre zaporne ulohy zrejme narodil, alebo ich vie velmi dobre zahrat, avsak bol prilis neskoro objaveny Q. Tarantinom v ulohe nacistickeho zabijaka Zidov v HANEBNYCH PANCHARTOV (2009). Vsetko to planovane kupcenie hlasov kardinalov, aby bol Rodrigo Borgia falosne zvoleny za papeza, potom to sledovanie a zabijanie, nenavist, vsetko tu bolo zobrazene tak, ze sa mi to ani nechcelo verit, ze sa tak naozaj stalo. Nikdy som ziadnu inu verziu nevidel, okrem tejto, takze aj z tohto dovodu som bol na to zvedavy a dopadlo to velmi dobre. Z mojho pohladu velmi kvalitne natoceny serial... _________ Jeremy Irons - (Rodrigo Borgia) +++ François Arnaud - (Cesare Borgia) +++ Holliday Grainger - (Lucrezia Borgia) +++ Lotte Verbeek - (Giulia Farnese) +++ David Oakes - (Juan Borgia) +++ Colm Feore - (Giuliano Della Rovere) +++ Peter Sullivan - (Kardinál Ascanio Sforza) +++ ()
Fakt to bolo dobré. Výborné. Aká škoda, že vznikli iba 3 sezóny. ()
Pravda, tvůrci nepřišli s ničím novým, ale jako celek nepostrádá velkorysou výpravnost, podpořenou zajímavými herci a docela místy zajímavou vypravěčskou konstrukcí. Jde ale o vnějšně přitažlivou podívanou, kde se po řemeslné stránce toho příliš vytýkat nemůže. Vyjma toho, že se tu vrství fakta a fikce dohromady. ()
Obecně považuji tyto historické seriály za přínosné a to i přes určitou bulvarizaci historie. Pořád zde však existuje vyšší infromační dějinná hodnota a oheldně oné skandalizace, ono to zase nemusí být od pravdy až tak daleko. Asi tím nejdůležitěšjím je samozřejmě scénář a právě ten považuji za nejsilněšjí stránku seriálu. První série je poměrně nadupadná událostmi a je zde hodně málo druhořadé vaty. Téměř všechny pasáže nějak rozvíjejí děj a i přes některé nadbytečbé scény má celá série tah. Dalším kladem je určitá „erudovanost“ dialogů, které tak nějak souznějí s duchem doby, ve které se děj oderhává. Až si myslím, že to může být někdy k nevoli některých diváků. No a samozřejmě film zdobí to, že se nešetřilo. Tj. na seriály slušná výprava, hudba a kostýmy jsou snad na nejvyšší možné úrovni. ()
Občas trochu vadí mírně komediální pojetí, ale jinak je to parádní historická exkurze do středověké Itálie ()
Špičkový seriál, jak už zejména historické seriály HBO umí. O skutečných osudech a jejich drobných epizodách rodiny Borgiů se zase neví tolik, aby na tom, co je známo, autoři nemohli vystavět skutečně zajímavý příběh - a scénárista i režisér toho nadmíru využili. Vyprávění nechybí nic - napětí, překvapivost, humor. Je radost sledovat, jak se dá podat příběh, tradičně interpretovaný jako odstrašující příklad zhýralosti a dekadence, jako vyprávění o tom, že člověk je člověkem, i když je zrovna papežem, že žádným rouchem se nestane svatým, a docela mu přitom dží palce. Dokonalá výprava je u HBO téměř samozřejmostí a Jeremy Irons, můj oblíbenec, snad ani nemohl zklamat. Nenašel jsem důvod, proč ubírat cokoliv ze sta procent. ()
Keby som to mal porovnať, tak z tria podobne ladených seriálov a z podobného obdobia (Mediciovci, Tudorovci a Borgiovci), sa mi tento seriál zdá najslabší. No i tak si zachoval vysokú úroveň, nielen čo sa týka pútavosti, ale aj čo do vyobrazenia dobových reálií. Výborná výprava a výborní herci, ktorí sem zapasovali. História síce občas dostávala na frak, vecne i časovo, no pre dramatické účely sa to dá prepáčiť. Spokojnosť, nadpriemer. 75/100 ()
Borgiové jsou seriál, který má všechno, co má úspěšný titul mít, velkolepou výpravu, kostýmy, především však perfektně vybrané herecké obsazení a vysoce zajímavý příběh z historické látky pozdně renesanční Itálie, kde se tvrdě bojovalo o moc a Borgiové nebyli o nic horší ve své touze o moc, než ostatní. Seriál je tak dobře scénaristicky zpracován a má tak vysokou úroveň herectví, že má obrovskou působivost i při repríze. Všichni mě i po letech stále baví, Holliday Grainger jako Lucrezia, Francois Arnaud jako Cesare, David Oakes jako Juan, navíc i vedlejší role jsou dobře obsazeny (hvězdná camea jako Emmanuelle Chriqui nebo David Bamber). Všemu vévodí charismatický Jeremy Irons jako papež Alexandr/Rodrigo Borgia. Seriál vypadá jako oživlé renesanční obrazy, práce kamery, mizanscéna, interiéry, vše je úchvatné, propracováno do geniálních detailů. Charaktery nejsou ploché, ani černobílé a vyvíjejí se. Seriál je krásnou ukázkou reál politiky a toho oč v historii běží, mocenský boj ve všech podobách, náboženství, ani rodina nemůže touhu po moci zastavit. Nelze ani opomenout působivý opening, a především geniálně napsaný OST Trevora Morrise. V této dekádě je to nejpovedenější historický seriál, který jsem viděl. ()
Historická soap opera. Jedna velká nuda v krásných kulisách s herci, kteří nemají moc co hrát a jen odříkávají uměle působící repliky. Je to opravdová škoda, protože téma rodu Borgiů nabízelo strhující podívanou se vším, co k renesanci patří. Jenomže ono "strhující" nepřišlo za celou řadu snad ani jednou. Borgiové zcela postrádají šťávu a šmrc Tudorovců, kteří dokázali předvést jak komplikované postavy tak i moderní přístup. Tohle mi přišlo jen jako suché odvýprávění dějin(a to ještě dost ořezaných), které by svou nekonfliktností a bezkrevností zapadlo akorát do historických rekonstrukcí History Channel. 2. řada: Tak to pozor! Borgias se po všech stránkách neskutečně zvedli. Není to sice tak policky vychytralé jako Tudorovci, ale jinak je 2. řada kvalitou opravdu vysoko. Irons konečně nepřehrává a jeho výkon spolu s Davidem Oakes je brilantní. Krásná výprava, velmi málo nudných a nelogických pasáží dělají z téhle řady skvělý zážitek. Jen tak dál. ()
Cirkev vo vrcholnom kontraste k svojmu oficiálnemu poslaniu. Vraždy, sexuálne neresti, majetky, prakticky neexistuje hriech, ktorý by tí najvyšší predstavitelia neochutnali. Napriek tomu sa mi to zdá priemerné. Politický boj Borgiovcov je zaujímavou líniou seriálu, na druhej strane to presexualizovanie bolo na úrovni Tudorovcov, kde sa to dalo viac akceptovať. O Lukrezii sa dobre vie, že nerestne žila, napriek tomu je to práve ona ukázaná spočiatku ako nevinné dievčatko. Pobavili ma ale dobové cirkevné praktiky, kde si sami sebe odpúšťali hriechy, ale najmä výrok z prvej časti, ktorý situáciu medzi kňazmi znamenite vystihuje: "Kto z vás je bez detí, nech hodí kameňom." ()
Reklama