Réžia:
Stephen DaldryScenár:
Eric RothKamera:
Chris MengesHudba:
Alexandre DesplatHrajú:
Tom Hanks, Thomas Horn, Sandra Bullock, Zoe Caldwell, John Goodman, Max von Sydow, Stephen McKinley Henderson, Viola Davis, Jeffrey Wright, Adrian Martinez (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Malý chlapec najde záhadný klíč, který patřil jeho otci, jenž byl z obětí teroristického útoku na světové obchodní centrum. Chlapec se vydá zjistit jaká tajemství klíč skrývá a možná se díky tomu konečně dokáže vyrovnat se smrtí svého otce. Oscaroví herci Tom Hanks a Sandra Bullock se poprvé setkávají před kamerou v tomto dojemném dramatu, odehrávajícím se v době po teroristickém útoku na světové obchodní centrum. Snímek byl natočen na motivy knihy z pera Jonathana Safrana Foera a vypráví příběh z pohledu Oskara Schella, vynalézavého jedenáctiletého chlapce z New Yorku, který našel klíč, jenž patřil jeho zesnulému otci a pátrá po tom, do kterého zámku pasuje. Rok poté, co jeho otec zemřel ve Světovém obchodním centru (pro Oskara to navždy zůstane nejhorší den jeho života), je rozhodnutý udržet si pouto s člověkem, který ho vždy učil bojovat se svými největšími obavami a strachy. A tak Oskar postupně prochází pět newyorských čtvrtí a pátrá po chybějícím zámku – potkává nejrůznější typy lidí, kteří přežívají svým vlastním způsobem – a začíná odhalovat neviditelné vazby k otci, který mu strašně chybí, ale i k matce, jež se zdá být na hony vzdálená a nakonec i k hlučnému a nebezpečnému světu kolem něj. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (346)
Asi najsilnejší film o 01/09/11, aj keď sa nesústreďuje priamo na samotnú tragickú udalosť, no tento deň, ktorý zmenil život jedného neobyčajného chlapca, rezonuje celým filmom. Daldry skvele vystaval príbeh, v ktorom presne dávkuje emócie tak, aby ani ten najväčší cynik nezostal chladný a zároveň, aby sa vyhol obvineniam z citového vydierania. Dej si len tak plynie a vám je pri jeho sledovaní príjemne, na čom má veľkú zásluhu aj štvorica hlavných protagonistov, ktorí by si všetci zaslúžili nomináciu na Oscara, nie len Max. Kiež by bolo viac takýchto milých pozitívnych filmov. ()
Problém tohoto filmu je ten, že ač se strašně snaží a ten silnej příběh má pro to všechny předpoklady, tak mě prostě nejenže nechytl za srdce, ale nakonec ani pořádně neoslovil svým dějem. Postavy, zejména ten malej sebestřednej něcojakolehceautistický kluk, jsou děsně afektované a nesnesitelné, ústřední záhada hodně rychle přestane diváka zajímat, protože scénář se tak podivně stáčí různými nezajímavými směry, že nedokáže pořádně držet tempo. Za zmínku stojí parádní Desplatova hudba, která alespoň z toho závěrečného smíření vytáhla nějaké funkční emoce. ()
Přes má očekávání jsem měl ke konci filmu spíše smíšené pocity. Snímek sice oplývá emocemi, ale já je moc nevnímal. Stejně tak jsem čekal více prostoru pro Bullock a Hankse, i když nejsou ústřední postavou filmu. Výsledek ve mně nezanechal přílišnou spokojenost. ()
Vše dobré v tomhle slzopudném dojáku je dáno kvalitou knihy. Smutné je, že Daldry vyzmizíkoval geniální variace vyprávěcích postupů použitých v románu Foerem a nenahradil je ničím jiným. Vzniklo tak šablonovité, plytce hollywoodské melodrama s nesympatickým (čti otravným) hlavním hrdinou. Líbivou kamerou se taková díra zalátat nedá. Jediným výraznějším plusem jsou herci ve vedlejších rolích. Zejména Max von Sydow, který nepotřebuje ani mluvit, aby podal skvělý výkon. ()
Nějak moc nechápu nízká hodnocení. Daldryho film mě zřejmě zastihl v ideální náladě, protože jsem se i přes jistou průhlednost obměkčit a okouzlit nechal. Navíc jsem k němu přistupoval bez přehnaných očekávání a výsledek byl o to příjemněji překvapující. Vyzdvihl bych hlavně herecké výkony (i hlavního dětského hrdiny) a Desplatovu hudbu . ()
Po Billy Elliotovi môj najobľúbenejší Daldryho film. 80% ()
Zvláštní film. První nejméně polovina je téměř nesnesitelná (člověk by toho kluka nejradši vykopnul na Měsíc!). Pořád jsem to chtěla vypnout a dál už se nedívat. Ale pak jsem najednou zjistila, že nemůžu. Je opravdu nesnadné vcítit se, režisér a hlavní postava to divákovi komplikují, jak se dá. Ale postupně vám to začne docházet. Jak jen něco takového pochopit, jak se vyrovnat s tím, co se stalo? To přece nejde! Zvlášť když jim všem to někdo udělal schválně... ()
Hodně komplikovaný film co se hry o divákovy sympatie týče. V podstatě celou dobu tak trochu tápete, o čem snímek je a co se vám autor snaží říct, ale sepne vám to až v samotném závěru, kdy si uvědomíte, že nejen cesta je někdy cíl, ale že hledání je někdy cesta k cíli. Příběh totiž vypráví o chlapci, který ztratí nadevše milovaného otce při útoku na Dvojčata. Celý film tak pojednává o tom, jak těžké je se s takovou ztrátou vyrovnat a připustit si některé věci. Na konci již zmíněného hledání je však něco docela jiného, než by chlapec nebo divák čekal. Jinak pro mě rozhodně nejsympatičtější role Sandry Bullock, kterou jinak naprosto nemusím, a strhující výkon a naprosto uvěřitelný výkon Thomase Horna - z téhle scény se vám zaručeně sevře hrdlo: http://www.youtube.com/watch?v=QClzGhtHvjE. ()
Několikáté podojení jedenáctého září. Sázka na dětskýho přemoudřelýho hrdinu, co putuje městem, tentokrát nevyšla, protože Oscar je prostě hodně divnej. Ale divnej takovym nesympaticky vlezlym způsobem. Navíc pointa jeho putování je očekávatelná a nijak originální. Nejsympatičtější je asi Tom Hanks a Max von Sydow. Jeho tichá role byla supr. Vzhledem k tematice, ke které se Američani rádi vracejí, ale dávám jen dvě hvězdy. Mnohem víc mě totiž zasáhlo Remember me. Tady je to poselství, kdy se telefonáty odehrávají přímo v ten okamžik, kdy se bortí Dvojčata, poněkud americké, tedy pateticky rozvláčné. No zkrátka téma pro mě nepřesáhlo jedenáctý září - osobní drama to je, ale to by bylo i bez toho politického pozadí. A to bych pak asi hodnotila výše. Víc psát nebudu, abych náhodou nepoužila spoilery. ()
No tak po té sentimentální stránce mě tenhle film ze všech nominovaných rozhodně nejvíce oslovil. Zajímavý nápad, skvělí herci a jedinečná atmosféra New Yorku... Nečekejte zázraky... I když i ty se občas dějí... ()
Hodně citlivý příběh malého chlapce, který ztratil svého milovaného otce při známém teroristickém útoku na Dvojčata. Herecké výkony, především mladého chlapce a jeho dědečka, jsou velmi empatické. Hudební stránka byla excelentní! Bohužel pověstného vrcholu se podle mě film nedotknul, možná mohla režie víc zatlačit na city diváka. ()
Rádoby dramatická slátanina na pozadí událostí 11. září 2001. Pokud chcete drama z podobného soudku, u něhož byste se nenudili a neusínali, tohle neuvěřitelně potichu a z nesmírné dálky obejděte a zastavte se až u Reign Over Me. ~ 1,5* ~ Zajímavé komentáře: verbal ()
Stephen Daldry pro mě byl a stále je zárukou zajímavé podívané, hloubavých témat a excelentních vypravěčských schopností. Nic se na tomto pohledu nemění ani po tomto snímku, který nevtíravou formou poukazuje na trauma lidí zasažených teroristickými útoky 9/11 a v širším kontextu na lidi, kteří se snaží překonat životní obtíže a nechtějí si při tom připustit, že ve všem nelze hledat smysl. Je mi zcela jasné, že se objeví hlasy o citovém vydírání, laciném, prvoplánovém, patetickém či sentimentálním přístupu či sebestředném americkém hraní si na oběti. Je to přirozeně jedna z možných perspektiv a intepretací, nicméně je z mého pohledu silně povrchní a nereflektuje výpovědní hodnotu celého snímku. Nosným tématem je rodina a reakce na tragedii a nikoliv pouze v jedné verzi, ale hned v několika. Citlivá a neortodoxní výpověď neobyčejného hlavního hrdiny působí naprosto přirozeně a upřímně, což bývá v podobných případech často největší kámen úrazu. Pojetí Daldryho je ovšem nenásilné, protože následuje děckou logiku, která se snaží pochopit a osvojit si věci, které občas logiku postrádají. Nominace na Cenu Akademie v kategorii nejlepší snímek zřejmě proměněna nebude, ale z mého pohledu je neuvěřitelné, že byl snímek ignorován v kategorii nejlepší kamera, která je znamenitá. Neuvěřitelně hlasitě & nesmírně blízko tak rozhodně stojí za pozornost. 9/10! ()
munice na sestřelení strašně moc, přesto mi to v něčem přijde fakt silné, byť samozřejmě jde o úplný protiklad United 93, což jsou snad zatím jediné dva filmy solidně se vypořádavší s "nina leven" ()
Vynikající scénář, režie a výborný Thomas Horn. Už dlouho jsem neviděl tak dobrého mladého herce. Potěšením pro mě byl i Max von Sydow a naopak jsem trošku zaplakal nad nevyužitím Johna Goodmana. Ale k věci. Jedná se o snímek, který vás chytne a nepustí. A pro odpůrce amerického nacionalismu je zde jedno velké plus - tenhle film NENÍ o 11. září 2001. Je to film o hledání, odpuštění a o zranitelné dětské duši a dětské nevinnosti. ()
25.2.2012 čas 00:06 - dodívala jsem se na film a věděla jsem, ze to nebylo úplně ono, ze normálně bych dala tak 4*, ale ze proste protože ta kniha... a tohle bylo jiné, ze tomu stejně dam 5*. Otevřela jsem tuhle stránku a tady svítila modra barva 69%. Strašně jsem to chtěla změnit a doufala, že mé hodnocení, to změní ... dala jsem 5* a .... ta červená barva a 70% a já začala brečet.. protože není nad to, když chcete něco změnit, a změníte, i když jen na chvíli. Protože tolik, tolik věcí proste změnit nemůžeme... A já hrozně nesnáším pocit bezmocnosti. Bezmocnosti, která mě dohání k slzám. Ale k filmu... vzhledem k tomu, jak je předloha obsáhlá, tak je tohle důstojná filmová verze, jen je prostě jiná než kniha... ale má ten základ, jeden nosný příběh a v pozadí jen náznaky té spousty dalších příběhů, i když ten druhý nosný příběh, odehrávající se za války a po válce, který vysvětluje vztah mezi babičkou a dědečkem, ten úplně chybí. A já mám ráda příběhy, obzvláště ty komplikované, plné nevyřčených slov. Miluju detaily. 180té hodnocení. A nemám ráda, když je v traileru na film použitá píseň, která mě dostává a já se těším na moment ve filmu, kdy tam zazní a ona tam nakonec vůbec, ale vůbec, nezazní, v tomto případě U2 - Where the streets have no name. Komentář dopsán 25.2.2012 00:38, 00:41 opraven komentář. ()
Všeho, co jste od filmu čekali, se dočkáte. Solidní, dojímavá limonáda, kterou už jen svou přítomností o dva levely zlepšuje vynikající Max von Sydow. Patos a dojetí kam člověk dohlédne, ale všechno, co chtěl film vypovědět, úspěšně vypověděl. 70% (Berlinale 2012) ()
Úžasný film, úžasný nápad snad bych řekla, že i jeden z nejlepších filmů roku 2011, ale bohužel mi to celé kazil hlavní hrdina, který i když hrál výborně, tak mi prostě vůbec nesedl. 75% ()
Zajímavý, netypický film s bravurními hereckými výkony a nádhernou hudbou.....trochu mě to zkrátko dojalo...kdo z nás ví, jaká by byla jeho reakce, tím spíše dítětě takhle zvláštního ? Po chvilince rozmýšlení dávám čtyři hvězdy. ()
Jonatán Safran Foer, Erik Roth a Štefan Daldry si je vzájemně pokouřili a vyvrhli na svět tuhle nehoráznou uplakanou slátaninu bez emocí, příběhu, nadhledu a soudnosti. Ta jedna je za výtečného Maxe von Sydowa, který ani nepípl a přesto všechny ostatní herecky odrovnal. Škoda, že se tvůrci jeho postavy pak najednou z čista jasna zbavili a pokračovali dál v té unylé sračce až do konce. Tohle porno má pocitově čtyři hodiny a cumshot na konci je vyloženě nucený. A přitom ten ulhaný trailer lákal na vtipné, hravé a lehce intelektuální rozjímání o životě a smrti. Zasraná tamburína. ()
Reklama