Réžia:
Stephen DaldryScenár:
Eric RothKamera:
Chris MengesHudba:
Alexandre DesplatHrajú:
Tom Hanks, Thomas Horn, Sandra Bullock, Zoe Caldwell, John Goodman, Max von Sydow, Stephen McKinley Henderson, Viola Davis, Jeffrey Wright, Adrian Martinez (viac)VOD (1)
Obsahy(2)
Malý chlapec najde záhadný klíč, který patřil jeho otci, jenž byl z obětí teroristického útoku na světové obchodní centrum. Chlapec se vydá zjistit jaká tajemství klíč skrývá a možná se díky tomu konečně dokáže vyrovnat se smrtí svého otce. Oscaroví herci Tom Hanks a Sandra Bullock se poprvé setkávají před kamerou v tomto dojemném dramatu, odehrávajícím se v době po teroristickém útoku na světové obchodní centrum. Snímek byl natočen na motivy knihy z pera Jonathana Safrana Foera a vypráví příběh z pohledu Oskara Schella, vynalézavého jedenáctiletého chlapce z New Yorku, který našel klíč, jenž patřil jeho zesnulému otci a pátrá po tom, do kterého zámku pasuje. Rok poté, co jeho otec zemřel ve Světovém obchodním centru (pro Oskara to navždy zůstane nejhorší den jeho života), je rozhodnutý udržet si pouto s člověkem, který ho vždy učil bojovat se svými největšími obavami a strachy. A tak Oskar postupně prochází pět newyorských čtvrtí a pátrá po chybějícím zámku – potkává nejrůznější typy lidí, kteří přežívají svým vlastním způsobem – a začíná odhalovat neviditelné vazby k otci, který mu strašně chybí, ale i k matce, jež se zdá být na hony vzdálená a nakonec i k hlučnému a nebezpečnému světu kolem něj. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (346)
║Rozpočet $-miliónov║Tržby USA $31,847,881║Tržby Celosvetovo $47,847,881▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA $1,493,726 //počet predaných kusov 83,031║ Tržby za predaj DVD v USA $7,989,623 //počet predaných kusov 542,971║ Námet bezpochyby výborný, réžia ani nie najhoršia ale škoda že sa s toho stal len čistý Oscarový kalkul bez skutočnej hĺbky, Sandra Bullock a Tom Hanks tam až tak moc nesedeli a ten chalan moc až moc uvrešťaný, skôr pripomínal Kevina zo Sám Doma,... našťastie túto nesúrodosť zachránil nestárnuci borec ako Max Von Sydow a to nemusí vo filme ani len prehovoriť. /40%/ ()
Musím přiznat, že se rád u filmů dojímám a působení na emoce se výrazně promítá do mého hodnocení ... Shodou okolností jsem si teto týden vybral dva filmy s tématy přímo vybízejícími k rozplakání citlivých diváků. Těmy tématy je vyhlazení Lidic a 11.září v NY. ... Obě témata (aniž bych je jakkoli srovnával) jsou natolik známá a "propraná", že představují pro filmaře výzvu - vzít je z jiného úhlu pohledu a vlastně je nějak zahrnout do jiného příběhu. Nic proti tomu. Příběh postavený na pozadí velké tragédie nabízí velké možnosti. Oba filmy ale u mě dopadly bohužel v podstatě stejně. Řemeslně kvalitní, herecky bezchybné, hlavní téma netlačilo přehnaně na pilu, ale to proč jsem se na oba snímky chtěl podívat nepřišlo. Emoce se nedostavily (skoro se to stydím přiznat - zvlášť u Lidic). Obě události by si zasloužily lepší filmové zpracování. V Česku se toho už asi nedočkáme, ale 11.září ... na to se určitě ještě nějaký ten dolar najde. Tak se těším .... snad příště. ()
Neuvěřitelně sračkovitě a nesmírně pateticky aneb Oscarové nominace jsou vždycky sázka na jistotu! Nesympatický devítiletý spratek, jemuž by jeden nejraději z fleku vytrhal nehty, se vydává na příšerně "dobrodružnou" cestu New Yorkem, aby se seznámil s podivnými lidmi - jmenovitě pošahaným dědkem, tlustým vrátným a posedlou kudlankou, se kterými nutí slaboduché hospodyňky přes dvě hodiny napařovat žehličku. Je docela škoda, že si do WTC na pedikůru neskákla i maminka, to by se to teprv žehlilo! Prostě prázdná, močopudná, kýčovitá nuda k posrání, možná i daleko horší, než kdyby měl Válečný kůň Sedm životů. To vše na pozadí onoho strašlivého dne, který se stává snad ještě úspěšnějším trademarkem než holocaust pro židy a počítám, že ještě za sto let z toho budou dojit slané kapky z otylých vemen! Už jen čekám, kdy zakotví v ústavě zákaz popírání jedenáctého září. A to při tsunami zařvalo tisíckrát více lidí a spláchlo se to dvěma televizními sračkami a jedním unylým dokumentem. Asi zrovna bylo na dovolené málo obřezaných Američanů. Až mě teď mrzí, že neexistuje stupnice odpadů. Strašně jsem totiž Štefanovi ublížil, tenhle odpad rozhodně zahnívá víc!! ()
Oscar 2 nominace: Nejlepší film, Herec VR - Max von Sydow ()
Pochybení na druhou – špatná adaptace nedobré (resp. příliš snaživé) knihy. Knižnost se projevuje od prvních minut použitím voice-overu, který ale protentokrát nachází ospravedlnění v povaze Oskara, komunikujícího zejména se sebou samým. Vyjadřovací bohatost knihy již Daldry napodobit nedokázal. Zohledníme-li předlohu, film je vyprávěný nepochopitelně konvenčně, jako převrácené oidipovské (melo)drama s velmi jasným, pro jistotu do materiální podoby přetaveným cílem (zvýznamnění motivu pátrání/expedice). Převrácené jenom navenek, neboť Oskar sice v afektu prohlásí, že by si přál raději smrt matky než otce, svého pomyslného arcinepřítele, ale pořád je to „father-son-issue“, co se po celý film řeší. Zatímco kniha dokázala strhnout alespoň pasážemi přejímajícími hledisko Oskarových prarodičů, film události filtruje výhradně naivním pohledem malého kluka. Tedy, Oskar rozhodně ví víc než jeho vrstevníci, ale stejně jako v předloze není zřejmé, jde-li jen o namemorovaná fakta, nebo před sebou máme malého génia. Protagonista je nečitelný, divný pouze tak, jak se to hodí tvůrcům. Neurčitost charakterizuje i atmosféru snímku, v němž na jednu stranu nechybí odlehčené momenty (mnohdy nezáměrně – třeba když Sandra Bullock odhalí svou paralelně probíhající misi, za jejíž realizaci by se nemusela stydět ani elitní agentka CIA), na stranu druhou nedokáže na téma smrti nahlédnout z odstupu, bez zátěže vypjatých emocí. „Nevím nic, co bych nevěděl už od začátku“, nakonec platí pro Oskara stejně jako pro nás, neboť film, infikovaný strachem připomenout, k čemu skutečně došlo. Národní tragédii pouze rekonstruuje, nikoli dekonstruuje. O to úmornější je oddalované odtajňování informací posunujících děj dopředu známým směrem. Domníval jsem se, že podobná jemnocitnost a falešný soucit je ve vztahu k 11. září již pasé. Očividně ještě ne. 45% Zajímavé komentáře: Cervenak, novoten ()
Líbila se mi první půlhodina a několik momentů v závěru (například sblížení se s matkou), zbytek mi střídavě nevadil a lezl na nervy. Patosu a laciného dojímání je přítomno v obrovské míře, ale ty ždímané emoce mi tu přišly o něco upřímnější než třeba v nesnesitelné Spielbergově válečné kobyle. Řemeslně je to samozřejmě typicky bezchybný Daldry, ale z těchto plačtivých uhlazených dramat prostě radostí do stropu neskáču, ať jsou natočeny sebelíp. Citlivky si ale asi budou rochnit... :-) ()
Celkom slušný doplnok k fantastickej Desplatovej hudbe. Oslovilo ma to. Iste, chlapec je otravný. Ale ako postava, nie ako herec, čo je vzhľadom na jeho duševnú poruchu zámerné. Ešte zhruba v polovici som mal veľmi vlažné dojmy, ale s príchodom von Sydowa film začína vťahovať a pekne graduje. Vytkol by som nedostatok sentimentu. Ja viem, ja viem :). Daldry sa snažil natočiť hollywoodsky doják nehollywoodskym spôsobom (viaceré sentimentálne scény sú zámerne narušované). Myslím, že sa na to mal vykašľať a normálne tlačiť na slzavú pílu. Napriek tomu pozitívne pocity. ()
Na tenhle film je třeba se předem pořádně obrnit. Pak totiž může přijít takovej tajfun emocí, že Vás to složí a nevyhrabete se z toho ještě za týden. Ale ne, tak zase nebudu přehánět. Je pravda, že jsem si myslel, že tenhle film mě sejme víc. Na druhou stranu musím říct, že od začátku do konce mě udržoval v takovém emotivním napětí, jako snad ještě žádný jiný film. 11. září rozhodilo hrozně moc rodin a každá se s tím poprala po svém. Thomas Horn hraje kluka, který se s jednou takovou nečekanou událostí musí poprat a já musím uznat, že jeho postavu zahrál tak dokonale, až mi běhal mráz po zádech. Je pravda, že někdy byl nesnesitelný, ale dětské chování takové prostě je a já jsem v té době nebyl jiný. Na druhou stranu, představit si, co se mu honí hlavou, snad ani nejde, takže i z toho důvodu obrovský klobouk dolů. Některými scénami jsem si myslel, že to s tím klukem šlehne. Podle mě skvěle odvedená práce a některé tamní názory zdejších uživatelů nedodělků, že celý film je naprosto předvídatelný, cílený a očekávaný absolutně ignoruju. Pokud někdo od filmu očekává něco, co ho předem bude štvát, tak ať se na něj radši ani nekouká. Myslím si, že udělá líp sobě, ale i lidem v okolí. ()
ja vlastne ani neviem, co napisat. Som proste sentimentalna dusicka, ktora si rada poplace, a vobec mi nevadi, ze je to "akoze prvoplanove, citovo-vydieracske, plne patosu a co ja viem este co kto o tomto filme napisal" :) ja som zrala kazdu jednu minutu, plakala som ako mala a je mi to jedno. Hocikedy sa za tento film budem bit do prs a obhajovat ho. Krasne. ()
,,Z TATÍNKA ZŮSTAL JEN PRACH. TEĎ JE NA STŘECHÁCH, V ŘECE... A V PLICÍCH MILIONŮ LIDÍ V NEW YORKU, VŽDYCKY KDYŽ SE NADECHNOU“..... /// Oscar leží pod postelí, kolem houkaj sirény, v dáli je slyšet vrtulník – 11. září je tu! Inu což, stalo se. Všechny ty události mu tak nějak nedávaj smysl a jediná jistota je, že taťka se domů nevrátí. ,,PŘEJU SI, ABYS TAM BYLA TY!“ – těžce se vyrovnává se ztrátou a věřím, že TO TAK NEMYSLEL. Teď už zbejvá jen rozflákat vázu a najít ten klíč! Speciální klíč. Klíč kterej určitě někam pasuje a tedy něco otevírá.... První hodina se utápí v nudnejch pasážích, těm, kteří v mrakodrapech o nikoho nepřišli se dokonce chce spát. Chlapec musí čelit vlastním fóbiím, a vyrovnat se se ztrátou. Na pomoc přichází Max von Sydow, oživit příběh a podílet se na Oscarově dobrodružství. Odevšad na mě padají tuny patosáckejch sraček, protože snaha dojmout je prvotním (a zřejmě jediným) účelem. ,,Chybí mi, jak mi říká miluji tě.“ A KOMU TÍM PROSPĚJETE? Uznávám, občas se to ve mě ,,láme“. Dojímavý scény versus nudou vožraný konečky prstů. Film, kterej vzbudí emoce, si pár hvězdiček zaslouží...... JSOU CHVÍLE, KDY BYCH TĚ CHLAPČE OBEJMUL! - jsem prostě rodinnej typ. ( P.S.: jsou chvíle, kdy bych obejmul i Sandru. Jak říkám...rodinnej typ.) /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Knihu od Jonathan Safran Foera ,,Příšerně nahlas a k nevíře blízko" číst nebudu. 2.) Mám fóbii z veřejný dopravy, výtahů, starých lidí, běžících lidí, letadel, vysokých věcí, lidí se zkaženými zuby, opuštěných tašek i bot, věží, tunelů, všeho hlučného, z mostů ..... . 3.) Rád se hrabu v tragédiích. A tu o 11. září mám nejradši! 4.) Mám doma dítě idiota a rozhlížím se po nějakým jiným. 5.) Thx za titule ,,larelay“ a ,,Raduška“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR ne AKCE ne NAPĚTÍ * ()
Rozmýšľal som medzi troma štyrmi hviezdami, ale zaokrúhlim to nahor, lebo vlastne to bolo celkom milé (akurát pridlhé). Čakal som emóciami nabitú, urevanú hovadinu, ale napokon som sa dobre bavil - a mohlo sa to tváriť vážne ako len chcelo. Najviac ma však pobavil výrok priateľky: "Ten fagan je hotový Eminem, bol by z neho dobrý raper" :-) ()
Nenápadná Daldryho cesta sebepoznání, která u publika doplácí na průhlednost tématu. U mě ale drama s nezapamatovatelným názvem neboduje o nic méně než režisérovy předchozí trháky. Možná za to mohou výtečně obsazené (a sympaticky upozaděné) vedlejší role a možná za to může fakt, že k ocenění filmu nepotřebuji balet, nacismus ani Virginii Woolf. Stačí mi úchvatný Thomas Horn, který v dramatičtějších okamžicích dohrává i Sandru Bullock a Max von Sydow, který i bez jediného slova dokáže pohledem rozehrát nejednu důkladnou emoci. Možná chtěly výstupy s některými Blackovými ještě trochu pospojovat a dopointovat, ale i tak je pochodování New Yorkem s tamburínou a batohem velmi nečekaným překvapením. ()
"Pokud existoval klíč, existoval i zámek. Pokud existovalo jméno, existoval i člověk." Tak to byl neuvěřitelně dojemný a nesmírně vyděračský útok na city. Jediný, kdo mě neštval, byl mrtvý táta a to není žádný velký důvod k oslavě. Ulhaný a ještě k tomu hysterický průzkumník byl totiž celou dobu zralý na pěst a já jsem byl napětím skoro až celý bez sebe, jestli najde správného Blacka, naučí se houpat na houpačce nebo odloží v metru plynovou masku. Pro mě to zkrátka bylo velké utrpení, na které nechci zapomenout jenom proto, abych si to někdy omylem nepustil znovu. A jestli autor skutečně myslel vážně myšlenku, že je lepší mít zklamání než nic, tak MUDr. Chocholoušek prý bere naléhavé případy už v 7 hodin ráno. ()
Zručně natočený, ale taky maximálně otravný film. Pořád nevím, co si mám o Daldrym myslet. ()
Neuvěřitelně nakopat a nesmírně zfackovat. Nebo, Neuvěřitelně sobecký a nesmírně arogantní. A ještě, Neuvěřitelně nesnesitelný a nesmírně postradatelný. Když mi ústřední postava fracka, který si zaslouží výše uvedené komentáře na svou adresu, přivádí na mysl myšlenku, že kdyby byl v tom baráku on, pak by mise možná splnila svůj účel, pak to nezachrání ani Max von Sydow (aneb sice jeho postava nemá v příběhu žádný smysl, ale zase se jeho hvězdné jméno bude v titulcích dobře vyjímat). Ale ne, Amícové musí i takovému individuu říkat, jak je dokonalý a znamenitý. Ne, není. Absolutní kýč prostý logiky. Proč tedy dávám dvě hvězdy místo zaslouženého odpadu? Jedna je za uvedeného švédského veterána, druhá za soundtrack, na kterém založila v sezóně 2016-2017 volnou jízdu moje oblíbená krasobruslařka (ano, je to venku, mám rád krasobruslení) Jevgenia Medveděvová, která se stala dne 31.3.2017 podruhé mistryní světa (a v jejímž podání dává jedna myšlenka příběhu smysl). ()
Hugo a jeho velký objev, verze 9/11. Oproti Scorseseho opusu však mnohem slabší, utahanější a rozbředlejší. Z vod prvoplánové ubrečenosti Daldryho naštěstí vytahují skvělí herci (hlavně perfektní Thomas Horn a Sandra Bullock, která dokazuje, že oscarová performance v Blind Side nebyla náhodou) a stále silné a působivé memento "nejhoršího dne". Ten film mě nijak neiritoval, možná proto překvapivě spokojených 70%. ()
Ač filmu chybí chybí hravost, která byla krásně použita v knize (a těžko by se adaptovala), ta citlivá část je ponechána a vy se budete usmívat i dojímat ve světě jedinečného kluka. Stephen Daldry tím jen dokazuje, že Velká Británie plodí samé vyníkající režiséry. ()
Nový epochální výlet pana Daldryho, který zastínil lehce prchavé intermezzo v podobě Předčítače. Byť i Extremely Loud and Incredibly Close je jedno z těch eskapistických cvičení - emocionálně unikavých a lehce sentimentálních (avšak tentokrát se nedrnká, nýbrž hraje na ukulele). Leitmotiv snímku je podobný jako v případě Huga a jeho velkého objevu - malý kluk se vydává po stopách, které měl zanechat jeho otec, v domnění, že najde kýžené odpovědi na své otázky, případně útěchu a nový smysl života. Zatímco se Hugo nakonec noří do kolorované historie kinematografie a vzdává jí poctu, Daldry přichází s poctou dětským hrám, na které jsme už coby dospěláci pomalu, ale jistě pozapomněli, a vydává se cestou mezilidských vztahů. Ano je to kýčovité až na půdu, místy i otravné, ale pocit milého a hravého dramatu po skončení stále přetrvává. ()
Mám-li být zcela upřímná, kvůli tomu imbecilnímu klukovi v hlavní roli bych nejraději dala odpad. Přechytralé děti jsou zlo a tohle by strčilo všechny takové do kapsy. Jenomže příběh se mi jinak dost líbil, aneb o jedenáctém září trochu jinak. Nebylo to tak dobrodružné, jak jsem čekala, ale něco do sebe ten film zkrátka měl. ()
Film na téma 9/11 mohl být ohromně dojemný. Při obsazení Toma Hankse, Sandry Bullock a Maxe von Sydow prakticky nešlo udělat chybu. Přesto je výsledek jen křečovitý, nelogický a nezajímavý. Stejnojmenná kniha Jonathana Safrana Foera (2005, česky 2006) si dokázala své čtenáře získat víc. Snad pro ty kreativní přílohy. ()
Reklama