Réžia:
Denis VilleneuveKamera:
André TurpinHudba:
Grégoire HetzelHrajú:
Rémy Girard, Lubna Azabal, Mélissa Désormeaux-Poulin, Maxim Gaudette, Mohamed Majd, Ahmad Massad, Dominique Briand, Frédéric Paquet, Baya Belal (viac)Obsahy(1)
Stará matka umírá a v závěti odkazuje svým dvěma dětem úkol: najít svého otce (o kterém si mysleli, že zemřel v libanonské občanské válce) a svého bratra (o kterém neměli tušení). Nejprve dcera Jeanne a posléze i bratr Simon jsou tak vtaženi spolu se svým právníkem do víru smutné minulosti a série šokujících zjištění o životě a utrpení své matky i jich samých. (MartinezZ)
(viac)Recenzie (266)
Nevěrohodná a konstruktem smrdící šestáková historka maskovaná za umění zasazením do syrového prostředí fiktivního blízkovýchodního konfliktu. Pro mě papírem šustící, manipulativní a polopatický kýč, ve kterém neživotné postavy trousí šroubovaná rádobyhluboká moudra, a který o reálném světě a reálných problémech nevypovídá vůbec nic. ()
Nenechajte sa zmiasť dosť nudnou prvou tretinou. Potom sa vykľuje vajce z vreca a na svoje si prídu aj otrlejší diváci. Postupne sa klbko rozmotáva až do prekvapujúceho konca. Atmosféru to má hustú, kulisy originál Palestínske, herecky presné. Vojna je kurva.. ()
Dost dlouho se mi nestalo, že bych byl přikován k sedačce a ani se nehnul, dokud to neskončí! Vůbec jsem to neznal a to je film už osm let starý! Fascinující příběh dvojčat, která na základě matčiny závěti pátrají po otci (o kterém si mysleli že zemřel) a bratrovi (o kterém vůbec nevěděli). Stopy vedou do blíže neurčené arabské země a tam je čeká velké poznání a ještě větší překvapení. Skvěle vypointovný děj, v němž je jisté, že z dítěte zrozeného z velké lásky nemusí nutně vyrůst dobrý člověk. A z dětí zrozených z násilí a opravdu nechtěných mohou vyrůst vážení a milovaní lidé. Mnoho otázek, mnoho odpovědí a hlavně dechberoucí zážitek přináší tento Villeneuvův skvost! ()
Jeden z tych filmov, kde sa velmi tazko hodnoti a je nutne rozlisovat. Film je spracovany velmi dobre, dobri herci, dobry scenar, dobre zamotany pribeh - tak co mu teda chyba? No, je to dalsia ticha manipulacia vnimanim nic netusiaceho divaka: film je plny krizov, ruzencov a symbolov Bohorodicky, takze namiesto militantnych zidov a moslimov, ktori bojuju za hranicu zverstva, sem pre zmenu vlozili krestanov s kalasnikovmi, ako palia dediny, zmolia ruzence a strielaju civilistov. Akoze taketo svinstvo nevznikne len-tak, toto treba naplanovat: vezme sa skvely namet, ako napr. neutichajuce jeruzalemske konfikty, extremistickych moslimov a izraelitov, ale nasije sa to proti-krestansky. Akoze zamaskovany extremista so samopalom obtocenym obrazkom Panny Marie, to je fakt uz iny level diabolskej demagogie! Kto co len velmi zhruba pozna nabozenstva a ich protagonistov, tak vie prilis dobre, ze jakziv kuklaci s kalasnikovmi nevyznavali Matku Boziu!!! To je priamo proti-katolicke, kedze zrovna katolici sa utiekaju k Panne Marii a katolicke nabozenstvo hlasa LASKU - ze sa najdu vzdy zas kreteni pod ruskom katolicizmu, to beriem a zial i poznam, nie je to specifikum katolikov, je to specifikum homo-sapiens-idioticus; ale jakziv nebehali katolici so samopalmi v maskach cez hubu, to je fakt vrchol satanistickej politiky, ako ludom primiesat jed do polievky, pricom 'polievka' moze inak chutit vyborne: jed zostane jedom a preto davam 1* z milosti, ze pribeh bol relativne slusne zamotany a dobre zrezirovany. Zasnem, kolko dezorientovanych sem pise, aky to bol super narez; krestania su najprenasledovanejsie nabozenstvo dnesnych casov, persekuovani, sudeni a muceni, prave v tycho Boha-pustych zemiach, staci si pozriet, uz to preraza aj na YouTube, ibaze ked umucia denne hromady krestanov, to sa nepredava tak dobre, ako ked daky uchyl zneuzivajuci funkciu 'knaz' sa sprasi. Obliect krestanov do extremistov, to nie je len otazka fantazie alebo co pri tom hulil reziser, je to priamo dementne a prepodklada uplne vypaplane publikum, ktore bude tlieskat. ()
Narozdíl od některých kolegů z CSFD, mi "artové" části nevadily. Spíš mi v první polovině pomáhaly udržet pozornost. Z mé strany tedy pouze výtka směrem k hlavním postavím - kdyby měly práci, přátele, jakýkoli soukromý život, prostě víc působili jako normální lidi, asi by mě jejich osudy strhly více. Takhle to bylo na můj vkus dosti neosobní, vyjma samozřejmě závěrečné části, která svým obsahem zcela ustojí cokoliv. Každopádně nevšední rodinné drama:). Přemýšlel jsem o páté hvězdě za scénu s detektorem zbraní, ale čtyři jsou akorád. ()
Kolik je a bylo lidí na celém světě, tolik bylo lidských osudů. Lidské osudy jsou jak ty úplně obyčejné až ty téměř neuvěřitelné. Proto odpustím příběhu tohoto snímku, že přecijen celkem dost zasáhla náhoda, ale jak říkám osudy lidí mohou být až neuvěřitelné. Příběh je velmi dobře vymyšlený a hlavně originální. Má výbornou pointu. Než se k ní však prokousáte, občas to drhne. Vyplatí se však vydržet až dokonce. ()
Tento film mal nápad, ostatné sa vlieklo dosť ďaleko za ním. Ale ja mám nápady rád a takisto ich dokážem oceniť viac než tvrdú, profesionálnu, šablónovito poctivo odvedenú robotu. ()
Husté. Tragédia antických rozmerov. Všetky dovtedajšie filmy Villeneueva boli sťaby prípravou na Incendies. Až tu ukázal svoju filmársku vyzretosť (a hneď v Prisoners to potvrdil). Celý film je vynikajúci, ale nedá mi nespomenúť André Turpina za kamerou - skvelo nasnímané. 9/10 ()
Villeneuve proste umi. Jeho rezie patri jednoznacne k tomu nejlepsimu, co se da sledovat. Vybira si jeden slozity pribeh za druhym a vsim proploiuva tak, jako by to bylo to nejjednodussi na natoceni v historii. Duna je v tech nejlepsich rukou. ()
Tak tohle byla docela nálož, a přitom to začínalo jako obyčejný film o dvou sourozencích, kterým zemřela matka a zanechala závěť. Ovšem její a nakonec i jejich příběh je dost strašný a tragický a během filmu je postupně rozplétán. Je zde také moje oblíbené střídání minulosti s přítomností, což dělá ve všem tak trochu bordel, ale já se s tím nějak porval. Na začátku vidíme malého chlapce ve špinavé místnosti, a okolo všude jsou bojovníci se samopaly. Poté se přesuneme do Kanady, kde se dvojčata Jeanne a Simon setkávají s francouzsko-kanadským notářem Jeanem Lebelem, který byl rodinným přítelem jejich matky Nawal. Ten jim předá její poslední vůli, která je celkem zvláštní, týká se nedodrženého slibu a odepírá jí řádný pohřeb a náhrobek, pokud dvojčata nenajdou jejich tajemného bratra, o kterém oni neví, a otce, který je mrtvý. Mají za úkol předat dva dopisy pro každého z nich a Jeanne do toho chce jít, zatímco Simon je zdrženlivý, protože měl složitý vztah s matkou. Následují flashbacky, které odhalují minulost Nawal. Pocházela z křesťanské arabské rodiny v nejmenované zemi na Blízkém východě. Zamilovala se do uprchlíka a muslima jménem Wahab, a otěhotněla s tím. Její rodina jí za to zavrhne, bratři Wahaba zastřelí a málem by to udělali také Nawal, kdyby nezakročila její babička. Babička se s ní dohodne, že po narození dítěte opustí vesnici a začne nový život v městě Daresh. Dítě dostane po narození tetování v podobě tří teček na patu a pak jej babička pošle do dětského domova. Nawal studuje v Dareshi, ale vypukne občanská válka a začíná obrovská vlna násilí a válečných zločinů. Nawal se staví proti násilí a pro lidská práva. Sirotčinec jejího syna v Kfar Khout je zničen militantními islamisty v čele s Chamseddinem, a ten udělá ze syna dětského vojáka - zabijáka. Nawal těsně unikne odpornému masakru, při kterém je rozstřílen a zapálen autobus plný muslimských uprchlíků, což mají na svědomí křesťanští nacionalisté. Nawal se k nim přidá a z pomsty zastřelí nacionalistického vůdce, a tak končí v base, kde je mučena a znásilňována nechvalně známým Abou Tarekem, kterému také porodí dvojčata. Jeanne cestuje do rodné země své matky a postupně odhaluje minulost a přesvědčuje Simona, aby se k ní přidal, což on později udělá. Pomůže jim také Lebel, který zjistí, že jméno jejich bratra je Nihad of May a vystopují také jeho školitele Chamseddina. Od něj se Jeanne dozví, že Nihad byl zajat nacionalisty, byl vycvičen v mučitele a poté poslán do Kfar Ryat, kde přijal jméno...no, tady bych to asi utnul. Zjištění je prostě skandální a příliš odporné a není se čemu divit, že se z toho nebohá Nadal zbláznila a předčasně umřela. Ale tak aspoň později dostane ten náhrobek a Nihad dokonce navštíví její hrob... ()
Neprišlo mi zložité orientovať sa v deji, postavy i miesta príbehu boli dosť dobre okomentované v dialógoch a keď ešte pán režisér rozčlenil dielo akoby do viacerých pasáží, ktoré vždy na začiatku pomenoval, bola to ďalšia pomôcka. Aj z hľadiska vyprávania príbehu, páčilo sa mi to, no dobrý dojem robí neopozerané, zväčša nehostinné prostredie, taktiež dobré vedenie hercov. Avšak ak v príbehu figuruje niečo na štýl jednej z poínt snímky Chinatown, pýta si to rozhodne výber postáv čo sa týka veku, aby to bolo vierohodné. Pardon, ale tu tomu tak nebolo a toto som nezožral ani náhodou. Potom je aj málo pravdepodobný príbeh odsúdený k mojej nepriazni, navyše ak sa za počudovania hodných okolností stretne matka so synom kdesi na kúpalisku. ()
● počuť snáď najdepresívnejší album od Radioheadu počas úvodnej scény strihania malých chlapcov pred nástupom do výcvikového tábora a počas Jeanninej cesty po Libanone len umocnilo môj zážitok z tohto výborného, emóciami nabitého filmu. Nominácia na Oscara za cudzojazyčný film určite zaslúžená - môj osobný favorit. ()
Emotivnější film jsem neviděl léta... Možná nikdy. Nemám k tomu co více dodat. ()
To jsem si zase dal. Pozitivní ohlasy a celkový hodnocení přes 80% za tuhle nudu? První třičtvrtě hodina je nepředstavitelně natáhnutá a její děl by se v pohodě vešel do deseti minut a to ještě s rezervou. Když se hlavní hrdinka dostala konečně na Střední východ, začlo to být trochu záživnější, ale pořád to mělo ke kvalitní "zábavě" dost daleko. SPOILER: Závěrečný twist jsem sice nečekal, jenomže trochu na mě působil jak vystřižený z nějaký drsnější telenovely: Už jenom scházelo, aby se nalezený bratr potkal se zbylými sourozenci a vykřikl "jsem váš otec!". KONEC SPOILERU. Dávám dvě silnější hvězdy, víc fakt s čistym svědomim nemůžu. ()
Velmi silný příběh, ale první polovinu jsem musel překousávat, v každém případě se to vyplatilo. Výborně to graduje. Nesnáším plytké a snadné soudy. Odsuzovat Araby je velmi jednoduché, ale v tom filmu je o nich tolik pozitivního a jen ten kdo chce, to vidí. Jěště v 18. století bychom tu jen těžko vysvětlovali, že čarodějnice nejsou a už vůbec se neupalují. Co chceme vysvětlovat jim? Oni si pamatují, kdo jim pomohl a kdo za něco stál a i po jeho smrti si váží té památky. Co v dnešní ubohé společnosti? Včerejšek je dávná minulost a nic se nectí, vděčnost je něco co pouze zatěžuje. Hnus! Hnus! Hnus! ()
nic co bych neviděl, ať už od příběhu rodiny, závěru či celkové skládačky.... navíc se mě to nedotklo ani z dálky.... ()
Príbeh je zaujímavý a do určitej miery šokujúci. Bohužiaľ je od nejakej polovice aj predvídateľný a ani nešlo o to, že som si tipol, ako to dopadne, ale bolo to jasné. Inak to bolo také putovanie po Blízkom východe so všetkým, čo k tomu patrí. Kvôli predvídateľnému záveru to nebolo šokujúce, ale snaha sa počíta. Filmová dcéra hlavnej postavy hrala veľmi presvedčivo. 7,25/10. ()
Požáry jsou velmi silné a sugestivní drama. Denis Villeneuve opět dokazuje, že patří mezi špičku světového filmu. Volným tempem vyprávěný příběh dvou sourozenců, kteří žijí v Kanadě a po smrti své matky se vydávají na cestu poznání a to až na střední východ. Děj filmu je vyprávěn retrospektivně a postupně nám odhaluje příběh Simona, Jeannie a jejich matky. Režisér jde ale opravdu na dřeň, dokonce až do morku kostí. Zatím asi nejvíce, ze své celé filmografie. Herci v hlavních i vedlejších úlohách jsou tak autentičtí, že máte chvilkama pocit, že sledujete dokument. Film je velmi nekompromisní a jeho finále zdrcující. Musím přiznat, že se jsem už viděl stovky, stovky filmů, ale tento mi už z paměti nikdy nic nevymaže. ()
Poslední kanadský celovečerák, než se Villeneuve uchytil v ačkových amerických vodách. A že mu tentokrát byla západní civilizace málo, tak zasazuje svoje vyprávění do oblasti Blízkého východu, kde ve válce sužovaném Jordánsku spojuje nešťastné osudy jedné dlouho rozdělené rodiny.. Zničená sídliště, lidé žijící ve strachu a smrt číhající na každém rohu.. Požáry jsou výtečné, když tvůrci vykreslují prostředí, nebo dokud ukazují rozdělenost obyvatel na základě náboženství, v níž nevíte, kdy Vám může křížek na krku zachránit život a kdy ho zase zhasnout. A v téhle nestabilní oblasti si s Vámi budou tvůrci hrát, aby jste spolu s rozházenými postavami došli cíle.. Silné scény těžící ze zvěrstev konfliktu, ale nezvládá přenášet do osobních rovin, ve kterých zoufale tlačí na hrnoucí se příběh. Požáry jsou neobvyklý pokus dnes už spíše vizuálem posouvajícího se režiséra uhranout scénářem.. Ale nejen, že mě ani jednou nepřesvědčil o potřebě vidět skládačku ve svém výsledném tvaru, ale nakonec nabídne tak absurdně tragikomický závěr, že to v takhle surovém obalu zkrátka nepotřebuji a vlastně celé tohle spojení vrstev filmu mi nesedí.. Irony is bitch, isn't it? 60% ()
Výborná filmařina, přesvědčivé poselství, vynikající herci, informativní ohledně historie Libanonu. Nemůžu se však zbavit dojmu, že přece jen vyvolaný pointou šok poněkud prvoplánově přehlušuje vše ostatní, dere se do popředí a nenechává prostor pro nějaké úvahy nebo pro dosáhnutí nějakých nových závěrů ohledně problematiky válek. Tím pádem film trochu postrádá hloubku, přílišná efektnost někdy škodí. ()