Réžia:
Patrice LeconteScenár:
Serge FrydmanKamera:
Jean-Marie DreujouHrajú:
Vanessa Paradis, Daniel Auteuil, Mireille Mossé, Pierre-François Martin-Laval, Luc Palun, Farouk Bermouga, Isabelle Petit-Jacques, Catherine Lascault (viac)Obsahy(1)
Mladá, ani nie dvadsaťdvaročná Adele sa zdôveruje na psychoterapeutickom skupinovom sedení so svojimi problémami podobným skrachovancom ako je ona. Zdá sa však, že ani skupinová terapia nezaberá, pretože Adele sa pokúsi skokom z lávky pri parížskom moste Bir-Hakeim spáchať samovraždu. Zo Seiny ju pred utopením zachráni cirkusový a kabaretný vrhač nožov Gabor, ktorý ju nahovorí, aby mu slúžila ako terč... (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (66)
Pětihvězdičkový francouzský šanson dvou krvácejících srdcí. Ostré bubnování nožů, zasekávajících se do dřevěného kola smrti vs. strach, z mlasknutí čepele při zaseknutí do měkkého těla. Letící nůž ať sviští rychleji, pádící melodie nechť zvláční. Udržujme rovnováhu mezi smutkem a radostí, vyrovnejme hladinu serotoninu v mozku. Nový účes, drahé šatičky, manikúra, parfém a luxusní šperky. Sexy samička radostně vrtí zadečkem, v mozku to zašplouchá a vlny omývají a tiší bolestně obnažené konečky nervových vláken, roztřepené smutkem. V mozku, chlazeném ledově studenými dlaněmi, klidnými prsty muže za zenitem, muže s ocelovými nervy. Dlaně laskají vrhané nože, zatím míjející hladkou kůži na dívčím těle. „Muži mě zajímají jako krásné oblečení. Vždycky je chci vyzkoušet.“ Kráska na mostě za zábradlím, světla auta zhasnutá před zatáčkou, deprese (neza)plašená třpytem a cingrlátky kabaretu, až přílišné tlačení na pilu se štěstím v ruletě. Plus ve finále pitomý a hnusný Istanbul, to město nemám rád. Měli skončit v těch Athénách, tam jsem byl kdysi šťastný. Nevadí. Určitě si spolu s Danielem Auteuilem ostrými noži zase někdy zaházím. A až půjdu u nás v Plzni po mostě, přes některou z našich pěti řek, možná tam uvidím stát dívku, za zábradlím. A přinesou-li mi vlny času, plynoucí zvolna pod mostem, femme fatale od pánaboha Vanessu Paradis, řeknu jen: „Díky, Bože... a teď prosím zvolni noc, nech zaznít líný jazz, aby pomalu unášel letící nůž“. ()
Popravdě, kdybych před nedávnem nebyla tak uchvácena filmem Monsieur Hire od stejného režiséra, bylo by mé hodnocení ještě vyšší a to zejména kvůli těm skvostným scénám při vrhání nožů, které už tady popsali ostatní. Oba snímky spojuje to, že se soustředí na vztah staršího muže a mladé dívky a zatím co ten první mě více zaujal příběhem a menší "ukecaností", druhý zas vyniká svým černobílým zpracováním i větší rozmanitostí ve výběru hudby. Co mají ovšem společné jsou bezesporu vynikající herci, Vanessa Paradis je krásná, navíc má onu nepojmenovatelnou křehkost, která z ní dělá tu pravou osudovou ženu a obsadit Daniela se vždy rovná výhře v loterii, protože s sebou vždy kromě skvostného herectví, přináší také velký kus charismatu, což už dnes není až taková samozřejmost, jak by se mohlo na první pohled zdát. ()
-4* taková odlehčená festivalovka, která mi připomínala "Novou vlnu" ve starších francouzských filmech. Nápad je originální, provedení mě taky nezklamalo a tak mě to bavilo až do konce i díky hereckým výkonům ... a to jsem se bál Vanessy, ale role jí padla jak ulitá. Napětí je dobře udržováno díky pravidelné dávce nebezpečí, kdy už se ten nůž zapíchne :-). Takže se to přehouplo i přes hranici 4 hvězdiček. Opakování asi nehrozí, ale artovým vyznavačům doporučit můžu. [ PŘÍBĚH: 1 /// SMYSL: 1 /// ATMOSFÉRA: 3 /// TEMPO: 1 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 1+ /// ART: 1 /// STYL: 2 /// CASTING: 2 (3*MAX) ] ()
Tak tohle je film, který mně definitivně udělal další zářez do srdce na kterém je napsáno "my love Danieli Auteuile s podmanivýma očima" a to nepočítám těch několik scén či momentů, které mě doslova a do písmene nadzvedly ze židle, jak byly nádherné. Když k tomu přidám nepopsatelnou, ale úžasnou francouzskou atmosféru a krásnou, smutnou Vanessu s pohledem raněné laně a hudbu, která byla velmi vhodně zvolená právě v daných momentech, tak jdu na pětku s čistým svědomím. ()
Reziser Patrice Leconte /Tandem 1987 a Taxi 1993/ natocil dalsi sympaticky film o dievcati so psychickym i problemami, ktore sa bohuzial rozhodla riesit dost extremnym sposobom. ZaplatGanesha ju vsak zachranil akysi chlap. Film ani nema poriadnu dejovu liniu, to vsak az tak nevadi. Yde tu hlavne o dialogy a atmosferu Pariza. Vanessa Paradis /Polovicni Sance/ skvela a z Daniela Auteuila /Jean od floretty, Manon od pramene/ som nebol namakko ako vacsina pritomnych. Podla mna je sice vyborny herec, ale holt, pisat stale oslavne ody na chlapov mi je neprijemne a podla mna aj nahovno. Delam to velmi nerad a len obcas. Reziser Leconte vsak odviedol fuckt vybornu pracu. 80 % ()
Galéria (14)
Zaujímavosti (1)
- Úvodná scéna monológu Adèle (Vanessa Paradis) trvá viac ako 7 minút. V komentári na DVD režisér Patrice Leconte hovorí, že na natočenie tejto zdanlivo jednoduchej sekvencie bolo nutné použiť viacero kamier. (misterz)
Reklama