Réžia:
Steve McQueenKamera:
Sean BobbittHudba:
Harry EscottHrajú:
Michael Fassbender, Carey Mulligan, James Badge Dale, Nicole Beharie, Jennifer Butler, Lucy Walters, Elizabeth Masucci, Alex Manette, Hannah Ware (viac)Obsahy(2)
Celosvětově úspěšný snímek Hlad (2008) režiséra Steva McQueena prostřednictvím extrémního případu vězně IRA a jeho smrtící hladovky analyzoval vztah individuální a společenské svobody jednotlivce. Ve filmu Stud je hlavní hrdina Brandon v naprosto opačné situaci než Bobby Sands, hrdina Hladu - je to úspěšný a finančně zajištěný mladý muž žijící v současném New Yorku s absolutními možnostmi. I přesto, že jeho sociální status je velmi vysoký, Brandonova vnitřní spokojenost a svoboda jsou deformovány do sexuální závislosti a společenské i osobní frustrace. Stud je mrazivou analýzou vyprázdněnosti současné produktivní generace, ve které se neschopnost lásky, citu a komunikace s ostatními transformuje do patologické závislosti na cyklicky se opakujících sexuálních aktivitách. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (819)
Jako by se sžíravá prázdnota Brandonovy emočně vyprahlé duše promítla do celého filmu. Bylo to odtažitých, a přesto bolestných 101 minut. ()
S odstupem času dávám pouze průměrné hodnocení. Po čase, kdy vyprchá počáteční nadšení a efektivnost daná fyzickým herectvím Michaela Fassbendera, zůstane pouze matný dojem, že film pouze klouzá povrchu, nejde do hloubky a přitom se tváří jako převelké umění a málem jako umělecká výpověď určitého pseudo-světonázoru. Prostě takový pěkný mid-cult:-) ()
A tohle mne má ohromit, dojmout nebo šokovat?! Je to nudaaa jako prase, k tomu nějaká ta trocha šeredného porna a nějaký myšlenkový přesah abych hledal dalekohledem. Až to někdy poběží na čt2, tak prosím, aby to bylo ve tři ráno, neboť tou dobou už i ten nejčilejší intelektuál buď chrápe, nebo se věnuje sexu, anebo o něm aspoň píše. Tenhle film je téměř dokonalá ztráta času. ()
Snad první film, u kterého jsem si řekla, že by mohl trvat klidně i déle. A to nejsem fanoušek filmů delších než 100 minut. Dlouhé záběry (které ovšem nenudí!), krásná hudba, syrová erotika. Téma je sice depka až do morku kostí, ale netradiční a oslovující (do toho vykreslení zvláštního vztahu sourozenců). Nemá to chybu. Po prvním shlédnutí jsem tu psala, že mne zklamal konec, který se nedobere žádného rozuzlení. Po shlédnutí druhém už mi to vůbec nevadí a naopak si myslím, že to jen vytváří tíživější atmosféru a zanechá o to větší dojem v divákovi. A bonus pro všechny dámy, kterým vadí, že ve filmech jsou nahé vždy jen ženy. Tady se na několik momentů dočkáte i těla pánského ;) ()
Najzaujímavejším zistením je pre mňa, že hoci je Fassbendera posledné roky všade, stále to nie je otravné a vie prekvapiť. Shame je jeden z tých filmov, u ktorého mam problém opísať v čom tkvie jeho čaro. ()
Depkové filmy sa ťažko hodnotia pretože nie sú o príjemných pocitoch. Do polovice filmu veľmi dobré, záver slabší. Michael Fassbender s veľkou odvahou a Carey Mulligan ma nesklamala tiež. Hudba klasická na depku. 6/10 ()
Jak hodně jsme svými vlastními vězni? Steve McQueen se po Hladu vrací do dalšího vězení, tentokrát ale do vězení krutějšího a sofistikovanějšího, protože námi samotnými vytvořeného. Na první běžný pohled má Brandon vše, co mu může zajistit „šťastný život“. Nechybí mu finanční nezávislost, zdraví, přátelé, ani vzhled zabírající na ženy. Přesto není schopen fungovat v našem „normálním“ vztahovém světě. To, co mu námi vytvořené společenské prostředí nedává, je pocit svobody. Ačkoliv zkouší různé cesty, ať už běh nebo nevázaný sex, nemůže se svého omezujícího a skrytého tření zbavit. Brandon je jen příkladem množství lidí vědomě či nevědomě trpících v tomto světě. McQueenovo pro mě hodně poetické zobrazení New Yorku naznačuje, jak je naše vidění zkreslené, dvojaké a rozostřené. Žijeme ve světě-vězení, do kterého nás ostatní zavřeli, a nejenže si to většina z nás neuvědomuje, ale je s tím dokonce spokojena. Přesto zůstává naděje. Ve filmu ji spatřuji v podobě Brandonovy sestry, která se zezačátku jeví jako přítěž, ale nakonec funguje jako prostředník k dosažení jeho vnitřního uvolnění. Naše svoboda totiž funguje jen tehdy, když poskytuje svobodu lidem kolem nás. Navíc k tomu, abychom byli svobodní, potřebujeme někoho, s kým můžeme naši svobodu sdílet. ()
Než dojdu k nějakému závěru, tak prvně bych chtěla říct, rozhodně nejsem žádná puritánka, ale toto je příběh, který je velmi minul, fajn sex může být snad podaný trochu jinak, než je zde ukazovaný, je to přeci jen hodně intimní část každého z nás, a toto si myslím může hodně znechutit lidi, navíc takové lidi, kteří jsou teprve v začátcích poznávání všemu a náhodou se jim dostane do rukou tento film, tak mě je jasné, že sex se jim může až znechutit, nesnáším, když někdo něco nevkusně zrežíruje a udělá snad z toho porno, toto má být to krásné? to by mě teda zajímalo kde, všechno může být podané jemněji, vkusněji, toto pro mě byl hodně špatný výběr a budu si velmi pečlivě vybírat filmy, které si nejdřív omrku hlavně dějově o čem to bude, protože pak můžu být znechucena ještě více, jako v tomto případě, chtěla jsem dát 3 hvězdičky za 5minutý závěr, ale tento film si to nezaslouží. ()
Neosobní příběh, neosobní hrdina, neosobní film. Stejně jako není možné natočit tmu bez světla, nemůže mě oslovit film, který je takto emocionálně jednorozměrný. Formálně "dokonalé" ale prázdné. Pro mě tento film naplňuje definici (intelektuálního) kýče - divák je ohromen, ale dřív než stihne doříct blažené "ach" zjistí, že nic neprožil. Velmi těžké téma, které zůstává zcela na povrchu, takže výsledkem je "objevování" banalit. ()
Mám z toho nepříjemný pocit. Brandon Michaela Fassbendera byl frustrovaný, osamělý, neschopný milovat, perverzní, nahý, věčně onanující, sexuálně závislý a já mu věřila všechny emoce, pokud nějaké projevil. Technicky naprosto excelentní, podkreslující hudba podmanivá, vlastně nemám, co vytknout. ()
Brendan je závislý na sexu, ale měl by cítit za své chování větší stud než jeho šéf nebo sestra? Asi těžko. Shame není špatný film (rozhodně obsahuje pár věcí, o kterých budete přemýšlet ještě několik dní po zhlédnutí), Shame je nudný film a nuda je jedna z mála věcí, kterou filmu neodpouštím. ()
70% ()
Náhodný sex bez závazků bývá zábavný. Ne tak, pokud je člověk sexuálně závislý. Na první pohled vypadá jako úspěšný ambiciózní týpek, na kterého ženy letí. V soukromí je to zoufalec platící si kurvy a permanentně stahující porno. Tento poklidný stereotyp naruší nečekaný příjezd jeho sestry, která je emocionálně labilní, ale upřímná a nutí ho přemýšlet nad jeho životem. Fassbender je fenomenální, jeho postava je uvěřitelná jako okouzlující svůdník i jako slizoun. S Carry Mulligan jsem viděla několik snímků, ale ani tady nehraje nic víc než schizofrenního diblíka. Několik scén bylo geniálních : ta v baru, kde exibuje trapný šéf snažící se sbalit blondýnu a přitom stačí, aby Brandon dělal jakoby nic a za chvíli už s ní šuká pod mostem na stojáka. Scéna v gaybaru, kam ho dožene sexuální potřeba /nikoli latentní homosexualita jak nepochopil Disease/ a úvodní a závěrečná epizoda v metru. A hudba byla výborná. ()
Anatomie lidské depresivity a odlidštěné sexuality. Celou dobu jsem si říkala: To je frustrující jak (některé) prognózy Ericha Fromma, čímž ho zde s dovolením ocituji, protože se to k tomuto filmu hodí. Podotýkám, že toto vyšlo v roce 1977(!!!) a určitě by se to uplatnilo i jako obsah distributora k tomuto filmu. "...Sexualita se stává technickou obratností ("strojem lásky"), pocity se zplošťují a často se nahrazují sentimentalitou, radost, výraz intenzivní živosti, se nahrazuje zábavou a napětím, a mnoho z lásky a něžnosti, které člověk má, věnuje svým strojům a přístrojům. Svět se stává souhrnem neživých, umělých předmětů, od umělé výživy až po syntetické orgány se člověk stává součástí celkové mašinérie, kterou ovládá a která zároveň ovládá jeho. Nemá žádný životní plán nebo cíl kromě těch, k nimž ho nutí logika techniky. Usiluje o vývoj robotů jako jednoho z největších výkonů technického ducha, někteří odborníci nás ujišťují, že se robot nebude lišit od živého člověka. Tento výkon se nám nebude zdát tak úžasný, když uvážíme, že člověk se příliš neliší od robota..." ...Takže pokud chcete vidět tuto teorii prostřednictvím filmového vyprávění, podívejte se na tento film - bude stejně depresivní a emocionálně destruktivní jako tato teorie (v praxi). Ignorace Filmové Akademie za výkon Michaela Fassbendera mě (bohužel) nepřekvapuje, protože mám stále sílící pocit, že se (úspěšně) vyhýbá oceňování politicky nekorektních (Šok! Co by na to řekli američtí konzervativní voliči, když Fassbender ukázal penis? Hromadné ničení prostřednictvím různých úúúžasných výbuchů a dalších tyátrů už problém není!) a syrových dramat, jakožto i problematických herců (a čert vem jejich výkon! Russel Crowe by o tom mohl vydat rozsáhlou autobiografii.) a příliš myšlenkově akcentovaných filmů. Několik výhrad bych k tomuto filmu měla (později trochu začíná nudit, kupř. pozdní příchody do práce a jízda metrem), ale to vše zadupává snaha tvůrců o autentičnost jednoho z problematických aspektů dnešní doby. 90% ()
Tak to jsem zase jednou úplně mimo, bohužel pro mě mě zlákalo vysoké hodnocení, ale já se nesmírně nudila... Film mi neřekl nic, nic ve mě nezanechal, měl nehorázně dlouhé stopáže, které i kdyby se zkrátily na pětinu, stihla bych se u nich nudit. Připadám si trochu jako blbec, že nesdílím nadšení s ostatními, asi jsem se do toho honibrka nedokázala tolik vcítit. ()
Je sex a je milovanie, jedno je otázkou pudov, druhé otázkou citov. Ak v živote človeka prevládnu pudy nad citmi môže dopadnúť rovnako, ako hlavný hrdina tohoto filmu. Osamelosť, zatratenie, sebadeštrukcia, to sú pocity, ktoré táto snímka vyvoláva, pretože život vedený pudmi urobí zo sveta veľmi osamelé miesto a to pokojne aj v centre takého veľkomesta, akým je New York. ()
Neúprosně chladný, neemocionální a až animalní film, ve kterém jde jedině a pouze o posedlost sexem. Když už se zdá, že by se Brandon mohl dostat z bludného kruhu nenaplněných a nikdy nekončících orgasmů a konečně se zamilovat, tak selhává jeho emoční nitro (pokud tam vůbec nějaké je) a vítězí chtíč. Dlouhé pasáže a velice střídmé dialogy daly spoustu prostoru Michaelovi Fassbenderovi, který dokázal zahrát jedince, který má všechno, ale i přesto není šťastný. Jeho posedlost sexem je smutná a samotné sexuální scény, kterými prochází jsou plné chladu, smutku a prázdnoty. Každému jde dříve nebo později jen o to jedno, ale tahle studie by měla být odstrašujícím příkladem, že přílišna posedlost jen zvyšuje nároky, ale naplnění nedochází. ()
neviem sa rozhodnúť. je to film, ktorý človeka do seba dosť vtiahne, ale zároveň dá tak vyniknúť myšlienke vyprázdnenosti, že sa z neho vynára dosť ťažko. navyše, na filmovom plátne to bolo určite pôsobivejšie ako keby som to zhliadla doma. ()
Fassy v roli sexuálního sociopata ukázal všem, že neexistuje nic co by nedokázal ztvárnit se svým německým důrazem a smyslem pro detail. Samotná sociální sonda, jež nám Steve předkládá, nemá žádný klasický děj, podobně jako v předchozím Hladu. Přesto se dostáváme do hloubky až na kořeny lidských pocitů. Hodnotit McQueenovy filmy je velmi ošemetná záležitost. V podstatě se dá nad filmem buďto zajásat jako nad neobvyklým originálním uměleckým dílkem nebo nechápavě kroutit hlavou či v nejhorším případě znechuceně odvrátit zrak. Tyto tři pohledy jsou patrné téměř ze všech komentářů. Já to hodnotím neutrálně a pro forma, tedy opět za tři. U takovýchto neobvyklých záležitostí je stejně jakékoliv numerické hodnocení bezcenné a nevypovídající. ()
Reklama