Réžia:
Phyllida LloydScenár:
Abi MorganKamera:
Elliot DavisHudba:
Thomas NewmanHrajú:
Meryl Streep, Jim Broadbent, Alexandra Roach, Anthony Head, Richard E. Grant, Olivia Colman, Roger Allam, Julian Wadham, Harry Lloyd, Nicholas Farrell (viac)Obsahy(2)
Čo všetko je potrebné obetovať pre úspech? Biografický príbeh mimoriadnej a všestrannej ženy, ktorá dokázala, že vysoká politika nie je len výsadou mužov. Margaret Thatcherová sa ako prvá žena stala premiérkou Spojeného kráľovstva Veľkej Británie a severného Írska. Pre tvrdý a nekompromisný prístup k práci aj k osobnému životu dostala prezývku Železná lady. Bývalá predsedníčka britskej vlády bilancuje svoj život, spomína na svoju mladosť, na manžela, na to, akú cenu musela zaplatiť za svoje úspechy v politike, za neústupnosť a rozhodnosť, za vplyv a moc. (TV JOJ)
(viac)Recenzie (710)
Fascinující herecký koncert Meryl Streep. Oskara dostala právem ()
I když nemám rád filmy, kde se prolínají časové osy, tak mi to tady kupodivu nevadí. Meryl je moje jednička a tady to jen potvrdila. Perfektní herecký koncert hned od začátku. ()
Reflexia bohateho politickeho zivota a toho, co po nom ostane. ()
Skvelý skvelý a ešte raz skvelý výkon Meryl Streep ktorá sa bezpochyby zaslúžila Oscara za stvárnenia Margaret Thatcherovej naučila sa jej chôdzu a aj to ako rozprávala čo bolo veľmi náročne na dych, Meryl to všetko zvládla PERFEKTNE. Scény kde hrala boli skvostné a bavili ma, ale scény s mladou Margaret boli nič moc tá herečka sa mi ho role nehodila, doslova mi bola sympatická. Ale film bol celkovo super. ()
Skvěle věrohodné masky,skvělá Meryl a milý Jim Broadbent... A dál???? ...hmm to je vše...bohužel :-/ tak moc jsem se na tento film těšila,mám ráda životopisné filmy,protože mají podle mě nejvetší šanci na zisk Oscarů... Ale tohle??? No v první řadě gratuluji Meryl Streep,a také maskérům :-) vyvedená práce... Ale když už si režisérka bere na ,,triko'' takovéhle téma,které mohlo být zfilmované o 100% lépe ,měla více zabrat...Příležitostí na podobný film už moc nebude... :-) *** ()
v skratce: Pinocheta na vás (celý štáb sakumprásk)..!!! ()
Skvelá Meryl Streep,ako vždy,ale že by som sa toho nejak veľa dozvedel zo života(určite inak zaujímavého)Margaret,to sa nedá povedať.Celkom nuda. ()
Vzpomínky na jednu rozporuplnou osobnost / éru pokroucené demencí stařeckou i režisérskou. ()
Ohromný zklamání...dávám jednu hvězdu za téma... ()
Trapná a úplně zbytečná romance o ženě, jejíž význam je historicky neoddiskutovatelný. A přesto, jak zajímavá a kontroverzní osobnost to byla, rozhodla se Phyllida Lloyd zdrcnout její příběh do senilního blábolení těžké nemoci, a to tak nemožně, že i Rosamunde Pilcher by to zvládla lépe, neboť ta je mistryní ve svém oboru. Pokud chtěla režisérka vytvořit nicneříkající dílo o těžké nemoci nějaké pani, která možná někdy něco znamenala, ale ve filmu moc nemáme šanci zjistit co, pak se jí to podařilo. Ale pak se neměl film jmenovat The iron lady, ale třeba Trampoty s Alzheimerem. Jednalo se o jednu z mála významných žen v historii politiky, a proto by si zasloužila ne jeden, ale hned několik zásadních filmů pitvajících její kroky. Snad se ještě dočkáme. A mrhat na tohle mimořádným talentem Meryl Streep, to už je skoro zločin. ()
Příběh slavné Margaret Thatcherové. Jakožto dcera z chudé rodiny byla všemi opovrhována. Podařilo se jí ale dostat na Oxford, vstoupit do britské politiky a stát se první ženou premiérkou. V čele konzervativců musela čelit mnoha nepříjemným rozhodnutím. Nejprve vznikaly demonstrace a ozýval se nesouhlas s její politikou. Po delší době se však její rozhodnutí ukázala jako správná a společnost ji docenila. I přes nelehkou cestu si dokázala jít za svým. Prosazovala spravedlnost a bolestná rozhodnutí pro lepší zítřky. Nesouhlasila se sociální politikou liberálů, která nemyslí na budoucnost. Chtěla rovnost. Ona sama byla důkazem, že když člověk chce něco změnit nesmí hledět na odpůrce a prostě to udělat. Na druhou stranu byla Margaret nekompromisní. Zanedbávala svou rodinu kvůli kariéře za rouškou pomoci státu. Změnila toho mnoho. Otázkou je, zdali to tak bylo správné, jestli ona sama byla šťastná nebo se jen obětovala. Hezky to podtrhl výrok jejího muže: "Současníci ti nepoděkují a nová generace na tebe zapomene." Dlouhou kariéru zakončila abdikací. U mnoha lidí se nikdy nedočkala vděku. Film je vyprávěn v "současnosti". Margaret je již velmi stará a trpí halucinacemi svého manžela, se kterým rozpráví. Pomocí zpomínek a myšlenek na minulost vypráví počátky své kariéry, průběh vlády včetně důležitých milníků, demonstrací a rozhodnutí až po odstoupení. Film končí tím, že se Margaret v zápalu emocionálních vzpomínek donutí sbalit všechny manželovy věci a je rozhodnuta je dát pryč na charitu. S tímto rozhodnutím končí i její halucinace a manžel odchází pryč. Závěr se nese v duchu emotivní atmosféry. Celý film je hodně napjatý, plný politiky a střetů názorů různých lidí. Kamera je občas až přílišně živá. Margaret je zobrazena jako senilní stařenka, která spíše lituje svých činů. Film ji sice ukazuje jako silnou ženu s neoblomnou vůlí, ale také jako ženu přespříliš sekýrujcí ostatní, která nepřijímá kompromisy. Film shlédnut na ČT, tedy dabovaný - nedělejte to. Dabing hodně kazí zážitek. ()
Tohle měl natočit Frears a bylo by to míň užvaněné a dojímavé. Ale co chybí ve scénáři a režii, zachraňuje opravdu skvělá Streepová. ()
Pro mě překvapivé pojetí. Čekal jsem čistokrevné politické drama s drobnými přesahy do osobního života, ale v Železné lady dostává profesní a soukromý život rovnocenný prostor. Možná soukromí dokonce lehce převažuje. Podstatnou část filmu si ukrajují také halucinace, které plní zároveň tak trochu roli vypravěče, což je ještě víc překvapivé než zmíněný mix politika/soukromí. Proč to tady tak obšírně rozepisuji a nepouštím se rovnou do hodnocení? Protože vlastně doteď nevím, jestli je to dobře nebo špatně. Tohle pojetí filmu s Margaret jakožto blouznící stařenkou mi moc nesedělo, na druhou stranu asi právě díky němu to ke konci dostalo nějaký smysl a emoce. Ale z toho příjemného závěru mi zároveň kdesi v ústech zůstala pachuť prvoplánovosti. Jakože "Heleďte se, je to sice trochu slátanina, ale když to zakončíme takhle, opijeme aspoň pár lidí rohlíkem." Každopádně ambiciózní snaha ukázat jednu z nejvýraznějších političek historie jako ženu, která svou profesí a posláním sice žije, ale má i svůj osobní život, který je plný těch nejženštějších citů. Za mě je to ale tak trochu nevyužitý potenciál na skvělé politicko-životopisné drama plné složitých rozhodnutí a spletitých vztahů. ()
Ač se může film v mnoha rovinách zdát až zbytečně sentimentální, vystihuje nejdůležitější momenty této velké ženy, která odhodlaně bojovala za své cíle. Co je však možná ještě důležitější, film je krásně natočený, nebere si servítky, je protknut reálnými dobový záběry, které ale nijak neruší - naopak zapadají do obrazu a barev celé kompozice filmu. Korunu všemu nasazuje Meryl Streep. Působí silně, bystře a odhodlaně - je zkrátka autentická. Chtěl-li režisér velké předsedkyni vlády dodat lidštější rozměr, zvolil zajímavý - ne zrovna neotřelý - ale hezky obsažný rámec, který v sobě nese potřebnou hodnotu. Vlastně mohu říct - nenudil jsem se ani vteřinu, je to dobré. ()
Doufal jsem, že se podívám na historický film o Margaret Thatcherové. Místo toho jsem viděl film, ve kterém někdo utratil hrozně moc peněz za kostýmy, herečku perfektně imitující gestikulace a hlas, ale úplně všechno ostatní je v tom filmu špatně. Je více historických faktů, které nesedí, než ty, které odpovídají realitě. Válka o Falklandy byla naprosto odfláknutá někým, kdo si možná na wikipedii přečetl, co to asi zhruba bylo, zasazení do kontextu vlády Thatcherové bylo naprosto odfláknuté. Spousta úplně zbytečných scén, které měly fakticky nulovou informační hodnotu se snahou hrát na emoce diváka, přičemž nic z toho defakto nefungovalo. Dále, co naprosto nefungovalo byly přeskoky k dementní Thatcherové, která mluvila s mrtvým imaginárním manželem, kterému má po jeho smrti zabalit krámy... Nevěřil jsem, že to někdy řeknu, ale domnívám se, že kdyby to natáčela Česká televize, možná by to mělo lepší informativní hodnotu, nebylo by tam možná takové množství historických chyb a celkově by to nebyl tak prázdný film defakto o ničem, snažící se pojednávat o jedné z nejvýznamnějších politických osobností 20. století. Jsem zklamán a uděluji protestně hodnocení Odpad, protože rozpočet filmu zcela neodpovídá tomu, jak jsem si představoval historický film o Margaret Thatcherové. ()
Len jedna poznámka. K zásadnému nepochopeniu tohto filmu. The Iron Lady nie je a nemala byť klasickým, otrocky rekapitulujúcim hollywoodskym životopisom. Scenáristický zámer bol úplne iný, úplne vystihnutý už v prvej scéne "výletu do obchodu". 3 dni v živote bežnej, všednej, prehliadnuteľnej starej ženy. Takej tej, nad ktorej nemotornosťou prevraciame očami, alebo ktorá je tak šedivá a bezvýznamná, že o ňu ani nezavadíme pohľadom. A pritom je to bývala premiérka. Žije vo svojom vlastnom pokrútenom paralelnom svete, kde sa úbohosť jej súčasnosti prelína s veľkosťou jej minulého života. Nie flashbacky, ale asociácie, impresie. Čo tú vetchú starenu napadne, keď počuje o bombardovaní a boji s terorizmom ? Že sama sa skoro stala obeťou atentátu. Syn volá, že si nenájde čas, že nepríde ? A koľko synov sa domov nevrátilo, keď... rozpútala vojnu ?! Politika ? Ideológia ? Kontroverzia ? Je to predovšetkým subjektívna výpoveď, a áno, výpoveď chaotická. Lebo chaos a zmätok sa zmocnil tej premoženej mysle. Ktorú nezmohli city, ale... myšlienky. Človeka. S jeho pochybami, výčitkami, spomienkami. Je to film o bezmocnosti, o úpadku, o spomínaní a o odchádzaní. O zmierovaní sa nezmieriťelnej a nekompromisnej. O vyrovnávaní sa s tým, že tá, ktorá ovládala krajinu, nemôže ani opustiť svoj dom. Že ten kto bol „všetkým“ je zrazu nikým. Ale vždy bol sám. Je to film o hodnote osobnej obete, o nevďaku, o nedocenenosti. A v tomto zmysle možno vnímať i druhú úroveň filmu, akýsi „osobný“ kontext Streep – s jej nekonečnými nomináciami a nedôstojnými prehrami a nevyslovenou otázkou, dokedy ešte ... ()
Zlaté glóby :Nejlepší herečka v dramatu = Meryl Streep (Železná lady) ()
Paní Meryl byla (jako vždy) jedinečná a pokud nezíská Oscara za tu palbu, kterou předvedla, tak jen díky rozsekanýmu filmu na maděru. Osobnost Tatcherové by slušelo více, než jen slepenec scének citací jejich kroků a výroků. Byl to film o dementní senilní babce, který se zdá, že byla ministerskou předsedkyní nebo o ženě, která postavila část moderních dějin Británie a světa? Pro mě největší zklamání, tak jsem si alespoň vychutnával Paní Meryl i když chvílema byla nucena jen hrát masku, kterou nosila na tváři. (Režiséři a střihači by se neměli tolik kamarádit!!!) Na spravení kocoviny si jdu pustit "Královu řeč" a pak skouknu "Alžbětu". ()
Zmiňovat kvality Meryl Streep je naprosto zbytečné, o tom, že dokáže zahrát naprosto cokoliv ví snad už každý a tenhle film je toho důkazem. Kromě toho, ale musím opravdu vyzdvihnout make-up, který je tak dokonalej, že jsem ze začátku Meryl Streep vůbec nepoznal. Tím bohužel výčet toho dobrého na filmu končí. Režisérka bohužel moc dobrou práci neodvedla, navíc zaměření filmu na stáří Margaret Thatcherové divákovi neumožní příliš poznat její život. Vlastně celý život vidíme tak nějak z rychlovlaku, takže si ani člověk nestihne udělat pořádný obraz o tom, co se to vlastně děje. K tomu musím zmínit naprosto příšerný výběr hudby, který se k filmu podle mě vůbec nehodí. To ale nevadí, protože díky Meryl Streep se film stává snesitelným a těžko bych letos hledal někoho, kdo by si oscara zasloužil víc. ()
Škoda nevyužitého potenciálu. Moc jsem nepochopila, proč je hlavní osa filmu v současnosti a proč divák musí sledovat psychický úpadek hlavní hrdinky, zatímco její životní příběh dostane po kouscích, navíc dost nesystematicky poskládaný dohromady. Jediným plusem snímku je jako vždy výborná Meryl Streep. ()
Reklama