Réžia:
Paul Thomas AndersonScenár:
Paul Thomas AndersonKamera:
Robert ElswitHudba:
Jonny GreenwoodHrajú:
Joaquin Phoenix, Josh Brolin, Owen Wilson, Katherine Waterston, Benicio Del Toro, Reese Witherspoon, Jena Malone, Jordan Christian Hearn, Martin Short (viac)VOD (2)
Obsahy(2)
Ve filmu Skrytá vada, který se odehrává v roce 1970, exceluje Joaquin Phoenix v hlavní roli Larryho "Doca" Sportella, soukromého očka z kalifornského města Gordita Beach. Jeho bývalá přítelkyně Shasta Fay Hepworthová Doca přesvědčí, aby vyšetřil zmizení bohatého realitního makléře, kvůli kterému ho opustila. Doc během svého podivného pátrání v marihuanovém rauši odhalí síť vzájemně propojených spiknutí, do nichž je namočená policie, neonacisté, gangsteři, drogoví dealeři, zubaři, rehabilitační zařízení, rockeři, federální vláda i tradiční novoanglický establishment. (Cinemax)
(viac)Recenzie (327)
Jsem trošku pochybná, pokud jde o Inherent Vice. Ty záhady kolem zmizení, drog, a lásky jsou dobře podané. V první polovině se chytnete. Detektiv, který byl ztvárněn J. Phoenixem, měl šarm a koule, ale není mi moc jasné, kam měl snímek směřovat, zda vůbec měl nějaký cíl, který nebyl už v prvních minutách vlastně vyzrazen. Až na závěr O. Wilsona mi tohle drama moc radosti nepřivedlo. ()
Jeden z těch filmů, které přijdou, pobaví a sednou, ale za rok nebudete vědět, o čem to bylo. J. Phoenix exceluje. Fakt se nešlo nesmát, a to nejde ryze o komedii. Propletené, vymakané, fakt mi to sedlo. Není to dech beroucí ani strhující, ale stojí to za to. Spousta příjemných obličejů. Film by neměl nikoho naštvat, i když styl je doslova provokativní. ()
Když mi došlo, že o nějaký případ vůbec nejde (inu postmodernisti...) vcelku jsem se bavil. ()
Omlouvám se všem zúčastněným, ale tohle se opravdu nedalo! ()
Stále nevím, co si mám myslet, a když se snažím vžít do té doby, přijde mi, že nemyslet si nic je docela ok. Zatímco čekám, než si dr. Sportello ubalí, je mi jasný, že papír na jeho jazyku rozhodně není náplast kvůli tomu, že se říznul ráno u holení, protože skrze hulení nezbyl na holení čas. A nevím, jestli to byla halucinace, ozvěna minulosti, nebo naděje, ale bradavky měla krásný. ()
Vubec netusim co se tam delo, ale dobry. ()
Túto snímku si buď zamilujete hneď na prvý pohľad, alebo sa stane to, že si od nudy podrežete žily. Stredná cesta je nanajvýš nepravdepodobná, hoc v percentuálnom hodnotení to po spriemerovaní "vypálilo" práve do tých stredných, šedých zón. Skrytá vada však šedým filmom nie je ani omylom - je nabitá farbami, absurdnosťou, zvláštnym humorom, svojskosťou. Je to niečo iné, než na čo je bežný divák zvyknutý (viem to, pretože i sám seba radím ešte stále prevažne k mainstreamu, k artovým filmom som si cestu ešte moc nenašiel). Tentoraz ma to však dostalo, ba priam pohltilo. Veľmi ochotne som pristúpil na režisérovu hru, nechal sa viesť všetkými tými nepochopiteľnými dejovými odbočkami, vypiplanými maličkosťami, hippie atmosférou šesťdesiatych rokov a inakosťou. Páčilo sa mi to, veľmi. Rovnako ma zaujali i herecké výkony - Joaquin Phoenix v roli podivína, ktorá mu sadla perfektne (hoci za podivínske by sa dali označiť asi takmer všetky postavy), Josh Brolin čoby svojrázny policajt (s nanukom) božský, Katherine Waterston sa akoby pre túto rolu vyložene narodila... Paráda. Opakujem, zbožňujem túto absurdnosť - i keď sám nechápem prečo -, a nevylučujem, že časom, keď sa mi to lepšie uloží v hlave a pridám aj tretiu projekciu (nakoľko druhá sa neniesla v ideálnej pohodičke na sledovanie tejto pomalej lahôdky, a teda niektoré dlhé pasáže boli v danom momente vcelku trýznivé), zaradím tento film do svojej TOPky. Ale radšej nepredbiehajme. Mimochodom, milovníkom takýchto absurdít by som rád odporučil i coenovku Hail, Caesar!, ktorá je síce o kúsok slabšia, avšak tiež - podľa mňa určite - stojí za pozretie. 95% ()
Neviem, či som tento film nepochopil, alebo on nepochopil mňa, ale úplne ma minul. Asi ho musí človek pozerať pod vplyvom, aby si vychutnal to plynutie, niekoľkominútové vláčne dialógy o ničom. Proste za mňa vôbec nič. Ani chlpaté holé ženské. Unudilo ma na smrť. ()
Dort jak brus. ()
"Dorazili s kolegou na místo., nahlídli dovnitř oknem... pokoušeli se vyrazit dveře, ...ale...ona...,Nakonec ... tam vešli."...No..., a je po ní. Je, prostě, po ní" Jak to myslíš?...... "Slehla se po ní zem.....vzala kramle". ()
More like Incoherent Vice. Nejbizarnější PTA, bohužel z těch, co jsem viděl taky pravděpodobně nejslabší (neviděl jsem pouze Hard Eight). Chápu, že ta zmatenost a zamotanost děje je úmyslná, že vnímáme dění z perspektivy věčně zhuleného Doca, ale při té ne zrovna skromné stopáži to prostě v některých chvílích začne být fakt únavný... Naštěstí obvykle netrvá dlouho, než přijde nějaká další geniálně absurdní scéna, která opět probudí pohasínající pozornost, navíc sledovat Joaquina je zábava víceméně celou dobu. Scéna s Ouija Boardem se mi líbila nejvíc, ale těch skvělých momentů je tam hodně. Jen moc nevím, co si myslet o tom příběhu, jehož byly všechny součástí. Josh Brolin byl boží. 8/10 ()
| Warner Bros. | Nakoľko je tento film veľmi, veľmi zlý, nedivácky, absolútne nezáživný, nudný a nebavil ma ani na sekundu, tak sa mi veľmi nechce naň písať recenziu. Namiesto toho vám tu napíšem pár mojich pocitov z hry The Witcher 3: Wild Hunt, pretože ma v poslednej dobe neuveriteľne baví. Geralt je veľký frajer, bavia ma všetky questy, či už vedľajšie, alebo tie hlavné a fascinujúce je, že v hre môžete hrať kartovú hru menom Gwent, ktorá ma v tom v svete doslova zdržiava od plnenia iných questov. Doslova prokrastinujem počas prokrastinovania. Namiesto tohto filmu si radšej zahrajte tento skvost, máte zaručených 70 hodín skvelej zábavy plnej zabíjaním monštier a hraním Gwentu. Toľko k mojej recenzii, som rád, že som tento priestor zaplnil recenzovaním niečoho kvalitného. Andersona za to viniť nebudem, možno sa len kvalitne sfetoval a natočil práve toto, aj majster sa niekedy utne. Natočil veľa dobrých filmov a je to výborný režisér. Budem sa tváriť, že toto niečo menom Inherent Vice nenatočil. Bude to tak lepšie. Idem hrať Witchera. Viac TU. | Hodnotenie: 1/10 | ()
Na Inherent Vice jsem se opravdu těšila. Ve chvíli, kdy jsem poprvé viděla trailer, jsem byla přesvědčená, že mě čeká dvě a půl hodiny zábavy ... Jenže bohužel ... Inherent Vice je přesně ten typ filmu, který většinu svých vtipných scén nacpe do traileru a hrdě se nazve komedií ... Ano, občas jsem se zasmála i scénám, které v traileru nebyly, ale spíš bych film nazvala 'docela dost nudným dramatem'. Myslím, že hodina a půl by bohatě stačila. Možná bych filmu dala i tři hvězdičky, kdyby nebyl tak zdlouhavý a nudný ... Prostředí filmu bylo opravdu vynikající - kdyby mě někdo řekl, že byl film natočený před dvaceti lety, sežrala bych mu to i s navijákem ... I Joaquin Phoenix předvadl vynikající výkon, i když teda jeho vzhled byl víc než odpuzující ... Samozřejmě taky nesmím zapomenou zmínit Owena Wilsona, který byl samozřejmě skvělý. Zatím dávám filmu dvě hvězdičky, ale mám plán se k němu ještě vrátit a znovu ho shlédnout ... ()
Netuším, o čom to bolo, ale dialógy a herci nemali chybu. ()
Už jsem si dvakrát užil Andersonův osobitý a radikálně skeptický způsob, jak vnímat a vykládat události nekonvenčním příběhem a zacházením s postavami (There Will Be Blood/2007, Phantom Thread/2017). Tak jako už The Master/2012 ve mně ale Inherent Vice žádné sympatie nevyvolává. Naopak. Metafora zfetované matky („Suppose your mom was on smack.“) sice skvěle vystihuje vlastenectví, ale tradičně i tady si poslechneme klasické idiotské fňukání, že vláda „posílá svůj lid bezdůvodně umírat do nějaké džungle“. Skoro padesát let přežívá tato skrznaskrz prolhaná výmluva, třebaže nikdo nikam posílán nebyl, Spojené státy neměly povinnou vojenskou službu. Nadšeně se tam hrnuly kusy nesvéprávného dobytka, vychovávaného „k obrazu božímu“ a hlavně „proti komunistům“. Propaganda není vinna tím, že zabírá. Na mě taky nezabrala Hřibova zdravice (12. 3. 2019), jejíž servilitu nepamatují oběti Varšavské smlouvy a která tak otrávila vzduch ranního metra, že jsem si připadal jak v Deus Ex. Češi dnes dělají spojence psychopatům. Každý člověk má právo vyjmout se z rámce svého občanství a jako konkrétní osoba, nereprezentující nějaký stát, působit v zájmu jakékoli ji přesvědčující ideje ve všech koutech světa. Jsme v prvé řadě lidé a až pak občané. Já mám ale bohužel spoluobčany, kteří se z pověření státu a pod vlivem vlasteneckých floskulí slizkého ožraly promenují po Afghánistánu s pastelkami a univerzální mravoukou sebevražedně sebejistého Západu, zpestřují si to tlučením do adolescentů a provokují Tálibán, aby z čistě regionálních zájmů přešel k ambici globálních odvet. USA dotují tzv. obranný rozpočet více než 3 % svého HDP, ale bránit se od bojů za nezávislost nemuseli jedinkrát. Tento obří vojenský rozpočet o velikosti poloviny NATO (57 % za rok 2018; číslo nepočítající s aktivitou, která je schována pod rozpočtem ministerstva energetiky) sice neubránil newyorské turisty a dolar před útokem 19 stejně zfanatizovaných neandrtálců (z nichž 15 bylo Saúdů), zato v retardovaném Česku hesla jako „obrana“ pro okupaci, „hrozba“ pro pomstu a „hrdinové“ pro vypatlané žoldáky pořád zabírají. Ještě jedno srovnání za rok 2020: NATO se na světovém agregátu státních výdajů za zbrojení podílí cca 55 %, zatímco jí obklíčená Ruská federace pouhými 3 %, a pokud i budeme chtít odfiltrovat zkreslující faktor nominálního vyjádření a započítávajíce význam kupní síly vynásobíme ruská 3 % třemi, vychází nám, že se největší země světa docela sama ubrání nominální osmnáctinou, potažmo efektivní šestinou svého konkurenta. A ubránila by se, i kdyby to byla setina omezená na jaderný arzenál a očištěná o průmyslové příživníky. Z boha pravdy a lásky se vyklubala opice. Proto se vždy hladím po břiše, když jednou za čas dojde na to promile zelených vyžírek, které během okupace zhebne. / ČLÁNKY: https://www.nytimes.com/2018/11/26/us/politics/czech-soldiers-american-military-afghanistan.html; Joseph Lovell - Americans Can’t Give Up The Cult of War (https://foreignpolicy.com/2019/04/09/americans-cant-give-up-the-cult-of-war) () (menej) (viac)
Neo-noir a huličská komédia v jednom? Dlho to vyzeralo tak, že to dokážu iba bratia Coenovci, pričom Big Lebowski v zásade ani nebol noir, ale skôr paródia na daný žáner. A predsa sa to podarilo spojiť môjmu obľúbencovi PTA! Dokonca si myslím, že Inherent Vice má atribúty filmového kultu, len potrebuje čas na rožšírenie u tej správnej fanúšikovskej základne. ()
V tomto filmu se člověk ztratí snáze než v proslulém bludišti v Hampton Court. Postavy časem přibývají, jiné naopak mizí, aby se později opět objevily, a v nastalé spleti jmen, lokací, zmatených dialogů, různých postav a jejich vzájemně (ne)souvisejících jednání je nad divákovy schopnosti sledovat během těch nekonečných 150 minut „who is who“, snažit se nějak rozetnout ten zašmodrchaný, marihuanovým kouřem prosáklý gordický uzel a zjistit, o čem že to vlastně celé, sakra, bylo. Podrobnosti viz: filmfanouch. ()
Celej štáb si řekl, že když může ty brka Joaquin Phoenix, tak oni teda taky a aby to nebylo tak monotoní, tak i něco navíc. A ty z postprodukce si to řekli taky. A přesně tak to vypadá. Jako když zhulenej vypráví historku. Jonny G. bohužel zklamal na celý čáře, ze začátku to vypadalo slibně, ale pak nenásledovalo nic a na jeho práci jsem se těšila ze všeho nejvíc. ()
Noir v hippie barvách, úžasný efekt. Viděno po Yellow Submarine, dvojí fascinace. Ještěže se Joaquin Phoenix vrátil k filmu, má sakra co nabídnout. ()
Čo dodať? Paul Thomas Anderson je proste inde. Viac o tom hovorí recenzia na moviezone. Po treťom vzhliadnutí: tá neskutočná atmosféra. človek sa vracia k tomu filmu ako k The Master. PTA dokázal svojími poslednými troma filmami niečo neuveriteľné! ()
Reklama