Réžia:
Ari FolmanScenár:
Ari FolmanKamera:
Michał EnglertHudba:
Max RichterHrajú:
Robin Wright, Paul Giamatti, Harvey Keitel, Danny Huston, Kodi Smit-McPhee, Frances Fisher, Don McManus, Sami Gayle, Jon Hamm, Michael Stahl-David (viac)Obsahy(1)
Herečka Robin Wright hraje samu seba - filmovú hviezdu, ktorej s pribúdajúcimi vráskami ubúdajú filmové úlohy. Dostáva možno poslednú veľkú ponuku - filmová spoločnosť chce naskenovať jej telo, pohyby i emócie a kúpiť si tak virtuálnu herečku, ktorá už nezostarne ani o deň. Strach z konca kariéry, prísľub večnej mladosti vo svete filmu, a štedrá finančná ponuka ju napokon presvedčia. Po dvadsiatich rokoch sa vydáva na Futurologický kongres jednať o predĺžení zmluvy. Ocitá sa v animovanej zóne, kde každý môže byť, kým chce. Vizuálne fascinujúca adaptácia poviedky kultového autora sci-fi Stanislawa Lema, ktorá originálnym spôsobom kombinuje hraný a animovaný film, získala Európsku filmovú cenu za najlepší animovaný film a mnoho ďalších ocenení. (STV)
(viac)Videá (4)
Recenzie (184)
Protest, který si vypomáhá tím, že věci, proti nimž brojí, bagatelizuje a posouvá do roviny snadno napadnutelné karikatury. Může to pak samozřejmě působit revolučně a radikálně, ale ve skutečnosti je Folmanovo revoltování proti mechanizaci, schematizaci a podmanění reality ještě mnohem mechaničtější a "generičtější" než většina kritizovaných jevů. Chtě nechtě působí Futurologický kongres jako beznadějně děravá metafora zastydlá kdesi v dystopických vizích 90. let, jako uplakaná zpověď vyhaslé hvězdy, zahořklé mrmlání nezávislého filmaře na něco, co se neobtěžoval pochopit a především jako strašně agresivní výpověď, v níž animace na rozdíl od Valčíku s Bašírem neslouží jako prostředek osvobození a distance od traumatu, ale naopak nástroj podmanění a zotročení vnímání diváka (pure ideology, celý ten vizuál, naprostá bagatelizace, glajchšaltace té obrazové informace, jak říkáme my inťouši s nasazovacím vousem). Už dlouho jsem neviděl nedomyšlenější film, který by mě svou prostoduchou žlučovitostí vytáčel do běla. V zásadě mám dvě pozitiva: výtečný soundtrack Maxe Richtera určitě poslouží jako dobrý matroš pod trailery a první, co mě po Kongresu napadlo, bylo: Chci vidět nový film Michaela Baye. Jeho prostá hloupost mě očistí víc než tohle kostnaté a šlachovité podobenství, jehož "intelektuálství" je stejně ostentativně strojené jako karikatura Toma Cruise. P.S. Možná by se měl Folman zamyslet nad tím, že jeho vizi zpracovala zatracovaná fabrika na vizuální psychofarmaka už několikrát neskonale inteligentněji a rafinovaněji. Ale to se do jeho rozhořčené reality nehodí, vím. ()
R. Wright je veľmi sympatická herečka a mám radosť, že som ju po dlhej dobe mohol vidieť v hlavnej úlohe aj keď tak nejak pol-napol. Ide o to, že dobrá polovica filmu je animovaná a je kombinovaná s hraným dejom a živými hercami. Zaujímavý nápad, ale čakal som niečo iné. Prvá tretina filmu super, potom to začalo škrípať a v závere si poviete, o čom to vlastne bolo...Očakával som nejakú podobnosť s filmom Simone s Al Pacinom, ale ako hovorím po prvej tretine to nabralo iný smer. Najsilnejšia scéna je tá "skenovacia" , malo to čosi do seba. R. Wright hrá samu seba, teda herečku, ktorá zažiarila vo filme Forest Gump , ale potom chybou vlastných rozhodnutí zapadla a ťažko hľadala úlohu ktorou by prerazila. Celkovo to nie je film pre každého, zvlášť v tejto kombinovanej podobe , ale stojí za pozornosť. Stačilo málo a mohlo ísť o veľký film, cítil som premárnenú šancu. 60%. ()
Metaforické exhibování, míchající chutě věčného mládí, náročnosti oddané, zralé mysli věcí Sirael. Slyšení vzpurné marionety s lidským přesahem. Svět pod hlavou točící se výhradně na hraně, animovaně. Tvorba předstíraných tvarů emocí na klíč. Sémiotické odkrytí zastíraných pleší. Odešla "životnost" ducha i duší, zůstala jen iluzivní hudba, povrchní salva, převlékající se existence dík ampulce uměl/eck/é inteligence... Obhajoba sebe sama, obhajoba herce jako živého člověka, který nevyšel z módy. Jeho zkušenosti, možnosti, energie, jsou těmi želízky v ohni, ingrediencemi kultury, a ne virtuální pocity, ony bezkrevné emoce aranžované figuríny, vytvořené technologickou pamětí doby, uchovávané pro zhýčkanou smetánku, zlenivělé publikum budoucí éry. ()
Tak tohle je něco, čemu říkám ART - festivalák tak vrcholně umělecký, že to sice má možná dobrý nápad ve formě příběhu nebo zpracování, ale ve výsledku se na to moc koukat nedá. Zjevně jsem prostě mainstreemověji zaměřený divák a konzument. Tedy: Nejlepší byly ty neanimované části a právě ten nápad, zbytek vyhodit a hle: máme z toho celkem zajímavý krátký film. ()
-2* tento film mě zajímal už delší dobu pro svůj námět a mé odkládání přerušila možnost ho vidět v televizi na ČT Art. Už se nedivím velmi rozporuplným hodnocením mých oblíbenců, protože tak nudně a nezáživně zpracovaný zajímavé téma jsem už dlouho neviděl. Navíc animovaná pasáž filmu svým stylem připomíná staré známé kreslené porno :-). Proto se připojuji k těm zklamaným divákům, ale kdo má zájem o depresivní futuristický film, tak ať ho zkusí. [ PŘÍBĚH: 1 /// SMYSL: 1 /// ATMOSFÉRA: 1 /// TEMPO: 0 /// ORIGINALITA: 2 /// NÁLADA: 0 /// ART: 1 /// STYL: 1 /// CASTING: 1 (3*MAX) ] ()
Galéria (210)
Fotka © ARP Selection
![Futurologický kongres - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/157/842/157842396_979354.jpg)
Zaujímavosti (5)
- Úryvek z virtuálního film Triple R: Strike, ve kterém naskenovaná Robin (Robin Wright) sedí na bombě padající z letadla, je odkazem na film Dr. Divnoláska aneb Jak jsem se naučil nedělat si starosti a mít rád bombu (1964) od Stanleyho Kubricka. (ČSFD)
- I když Robin Wright ve filmu nehraje sebe samu, má hlavní hrdinka stejné jméno. (vojacekr)
- Z jednoho detailu lze vysledovat, kdy se příběh odehrává. Když Robin (Robin Wright) přijíždí svým Porsche na futurologický kongres, vrátný načte čárový kód její registrační značky. Z ní se dovíme, že autu technická vyprší v prosinci 2030. (Dinsberg)
Reklama