Réžia:
Wes AndersonKamera:
Robert D. YeomanHudba:
Alexandre DesplatHrajú:
Bruce Willis, Edward Norton, Bill Murray, Kara Hayward, Jared Gilman, Jason Schwartzman, Tilda Swinton, Frances McDormand, Harvey Keitel, Bob Balaban (viac)Obsahy(1)
Příběh roztomile svérázné komedie Až vyjde měsíc se odehrává v 60. letech 20. století na romantickém pobřeží Nové Anglie. Samovi a Suzy je dvanáct let. Oba spojuje stejný problém: se svým okolím si nerozumí, ale myslí si, že o světě dospělých vědí vše. Na první pohled se do sebe zamilují. Uzavřou tajnou dohodu a připravují velkolepý plán. Po roce od jejich prvního setkání společně utečou do divočiny. Jejich zmizení obrátí život poklidného městečka vzhůru nohama. Pod vedením místního šerifa (Bruce Willis) zahajují obyvatelé rozsáhlé pátrání po dvojici malých uprchlíků. Kromě rodičů (Bill Murray, Frances McDormand) mladé dívky, se po jejich stopách vydávají i místní skautský vedoucí (Edward Norton) s celým oddílem nadšených skautů, sociální pracovnice (Tilda Swinton) a další výstřední dobrovolníci… (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (1 016)
Anderson je hodně jiný, ale pro mě vždycky své kouzlo, Herci se za ním doslova ženou, nápady má pořád silně ujeté a humor je pořád jak z jiné planety. Přesto jako celek to vždy získá určité kouzlo, díky kterému stojí za to film vidět... 80% ()
PRO-BO-HA!!! Co zase všichni čicháte? Ať je to cokoliv, nepochybně to dýluje Gondry s Kaufmanem. A přitom jsem se tolik snažil! Fuckt! Nehrál jsem u toho Tetrisy, nepočítal hrboly v omítce, ani jednou jsem se nebyl vychcat a opravdu soustředěně jsem sledoval všechny ty vynikající herce, jak se potácejí od ničeho k ničemu v téhle téměř nesnesitelné sračce výstředního psychopata, jenž byl asi zamlada na skautském táboře vedeném sbormistrem Kulínským! A to nějaký ten šrám na duši určitě zanechá! Ano, i já se u toho smál, ale nebylo to tím vytříbeným syslem pro tumor, který se dá odhalit snad jen s kapesníkem napuštěným ředidlem. Bylo to proto, že asi ve čtyřicáté minutě mi přiletěla na obrazovku moucha a sedla trapně se pitvořícímu Wilišovi přímo na pleš! K po-pu-ká-ní! No, ještěže mi to všechno vynahradila ta téměř magická, tolik opěvovaná poetika a imaginace režiséra. Naposledy jsem takovéto čarokrásné pocity a plnění diváckých snů zažil, když jsem devadesát minut čuměl do ledničky a bez dechu sledoval, jak v ní mrzne hovězí. Akorát s tím alarmem na dveřích musím příště něco udělat, to pípání mi trochu kurvilo ten hluboký, artový zážitek! ()
Starci na chmelu pro hipstery. A Kara Hayward je femme fatale jak ze žurnálu - i když jí je třináct. ()
Oscar 1 nominace: Scénář ()
Anderson je bůh. Chvílemi koukáte, co si vůbec dovolí, aby vás následně přikoval ikonickou scénou, u které si hned vnitřně přehodnotíte zdrojování a chcete si ji dát znova. Mám rád, když se mi plní filmové sny a nečekám to. ()
Na ideové rovině v podstatě hraná verze Fantastického pana Lišáka, pouze s větším zájmem o nedospělého hrdinu, který je ale u Andersona roven hrdinům dospělým (což pěkně ukazuje parťácky vztah kapitána Sharpa a Sama). Svou nechuť opustit krajinu dětství, vzdát se divočiny a vlastní přirozenosti ve prospěch civilizace, tentokrát král filmové indie říše vyjadřuje s velkým nádechem nostalgie (která se trochu bije s několika nečekaně dospělými scénami první mládežnické lásky). Ustoupit před ní občas musí i jeho nenapodobitelná hravost. Banálnost některých dějových zvratů a charakterových proměn, zaviněná nadbytkem postav a snahou každou z nich po zásluze odměnit, kontrastuje s neskutečnou vypiplaností každého záběru. Vtipy nekřičí, aby upoutaly naši pozornost a napoprvé snad ani není možné je všechny pochytit, resp. najít v mizanscéně. Právě s ní Anderson dokáže pracovat s podobnou nápaditostí a smyslem pro poezii prostoru jako třeba Jacques Tati. Na rozdíl od něj ale pracuje s menšími plochami (příbytek Bishopových vytváří díky „rozkouskování“ na jednotlivé místnosti dojem domečku pro panenky) a také rozsáhlejší exteriérové prostory panorámuje tak, že působí velmi ploše (asi jako side-scrooling videohry). Obdiv, s jakým puntičkářstvím a nápaditostí je film udělán (tedy ne vymyšlen) protentokrát převážil nad okouzlením, ale i tak jde o ohromný posun, neboť před pár lety jsem Andersona řadil mezi režiséry, s kterým na dálku nikdy kamarádi nebudeme. 85% Zajímavé komentáře: Radek99, sportovec, sinp ()
Znáte to. Někdy vám film nesedene a jen zíráte, čemu se to všichni smějí. Stalo se mi to naposledy s komedií Po přečtení spalte. No a pak teď. Vím, o čem film byl, bavil jsem se některými dílčími situacemi, ale je mi opravdu líto, jeden velkej bizár ještě jaro nedělá. 30%. ()
Chtělo by se mi říct, že v tomto případě je celek bohužel méně, než je součet jeho částí. Wes Anderson si v Moonrise Kingdom vypiplal všechno (všechno, co je vidět očima) do nejmenšího detailu, což je sice pěkné a oceňuju to, ale pod vší tou těžkou přešlechtěnou nádherou se nějak utopilo kouzlo příběhu. Vizuálně pěkné, moc mě bavilo zkoumat jednotlivé scény, všímat si, jak Anderson hýbe kamerou (úvodní titulky!), ale do příběhu jsem se prostě nezažral a emocionálně to na mě nezafungovalo ani trochu. Ony všechny Andersenovy filmy jsou zvláštně odtažité, ale najdou se v nich místa, u nichž je člověk smutný / dojatý ... a tady mi taková místa citelně scházela. Stejně tak andersonovské postavy - všechny jsou (hodně) divné, ale tentokrát mi v nich chyběla jakási životnost, kterou jsem cítil v Lišákovi, Zissouovi a dalších. Tuhle životnost jsem v Moonrise Kingdom viděl snad jen v postavě Billa Murraye (noční postelová scéna), který dostal jen strašně málo prostoru. Bezprostředně po zhlédnutí nenadšených 80 %, ale potřebuje to pár dní uležet. ()
Když se dokodrcal do kin nový Anderson ještě ke všemu se svým dvorním hercem Billem Murrayem a viděl na plakátě Brucíka v kratkejch kalhotách s bílejma ponožkama, měl jsem radost jak kráva z předjaří. Jenže jak už to tak bývá, velká očekávání kolikrát filmu nejvíc podřezavaj nohy. Film je sice opět tak krásně jinej a a má mnoho vtipů zaležených na pouhým jednom zábvěru kamery, což na Wesovi prostě miluju, ale neubránil jsem se pocitu chvilkové nudy což se mě u předešlých Wesových filmů nikdy nestalo. Možná je to tím, že khaki skauti nejsou takovým světem ve světě jaký Wes k vyprávění svých příběhů potřebuje, možná je to proto, že žádná dospělá postava, která určitě lépe chápe Wesův absurdno styl neměla tolik prostoru, nevím. Vím jen, že ač jsem byl opět svědkem vynikající fantazije se smyslem pro humor, hravostí a neuvěřitelnou originalitou, chyběla mně k tomu poleva, která to všechno spojí a dochutí. ()
Oukej. Odpúšťam Wesovi všetky tie neznesiteľné sračky, čo natočil predtým. ()
Wes Anderson žije ve zvláštním světě plném zvláštních a ujetých lidí. Trošku jako kdyby jeho filmy sežraly před promítáním tunu hub a já pak sledoval déšť, střídavě oblačno. A to v případě, až vyjde měsíc. Každopádně na rovinu musím říct, že jsem čekal trošku víc. A to hlavně i z toho důvodu, jací velikáni se ve filmu objeví. A to jak můj oblíbený Bruce Willis nebo naopak Edward Norton u kterého vždycky nevím co si mám myslet stejně tak ale i režisérovi stálice jako Bill Murray a Jason Schwartzman, na které je pokaždé radost koukat. S herci jsem problém neměl, horší to už bylo se samotným vyprávěním příběhů a se samotnými skautíky, kteří jak kdyby vylezli z továrny na absurdno. Bylo to fajn, ale bylo to zvláštní a proto jsou tři hvězdy akorát. ()
║Rozpočet $16miliónov║Tržby USA $45,512,466║Tržby Celosvetovo $66,263,898▐ Tržby za predaj Blu-ray v USA //počet predaných kusov ║ Tržby za predaj DVD v USA $3,400,669 //počet predaných kusov 192,235║ haluz /60%/ ()
Andersonův skautský výprodej - chtěné, opsané z předchozích počinů, netypicky nedotažené (tolik nápadů prostě jen tak prošumí) a příběhově více než chudokrevné. Poezii prvních lásek a klukovského táboření beru, ale od Wese čekám víc než zábavnou prvoplánovost, která se hlavně v závěru mění v totální křeč. ()
Režijní svéráz Wes Anderson drže se svého nezaměnitelného tvůrčího rukopisu natočil další ,,jinou" komedii, tentokráte se rozhodl do posledního šroubku rozebrat a znovu po svém složit svět dětství. Motiv konstrukce a dekonstrukce jakoby předznamenával všechny jeho filmy v tak typickém nahlížení do nitra věcí (v Životě pod vodou to byla loď, v Darjeelingu s.r.o. kamera zase horizontálně putovala kolem průřezu osobního vlaku, tady se hned v úvodu kamera proplétá řezem obytného domu a v jednu chvíli si Wes neodpustí vtípek, když při kamerové jízdě projede kamera středem stolu a Bill Murray za ní zavře poklop vprostřed onoho kusu nábytku), v Moonrise Kingdom pak budeme společně nahlížet především do nitra dětských hrdinů. Pan režisér si s rekonstrukcí dětského světa skutečně vyhrál - většinou jde o svět klukovský (ale ten dívčí tu má díky hlavní hrdince také místo), jehož geneze je motivována generačně - jsem zhruba stejný ročník jako Wes a většinu těch věcí si pamatuji i z mého dětství, ač jsem ho prožil na druhé straně železné opony - okouzlení poetikou (skautského) tábora, všechno to stopování, vázání uzlů, vyvěšování vlajek, stanů ,,áček", rezonance indiánského světa, světa zálesáků, nádherných dobrodružných knih a především vší té romantiky (dívčí svět je zastoupen obsahem příručních kufrů mladé Suzy, kde prim hrají knihy a kazeťák). Wes Anderson buduje svůj film značně postmoderně - tak třeba koncept vševědoucího vypravěče, který je zároveň jedním z hrdinů filmu a uvozuje snímek svým obrazným komentářem, celý ten koncept hry, spiklenecké hry s divákem, v níž se ústřední dětští hrdinové chovají a hovoří jako dospělí, přičemž většinou jde o vystižení zaběhlých šablon typických pro běžné zautomatizované filmové zobrazení dané situace, prokládání snímku zpomalenými záběry, majícími až magické vyznění, zobrazujícími ale naprosto fádní věci a vůbec cizelovaná vizuální stránka. Tím nejdůležitějším je prostě STYL. Kdybych chtěl tvůrčí koncept Wese Andersona charakterizovat lapidárně, napsal bych nejspíš ,,vizuální hody". Zcela zvláštní kapitolu pak tvoří naprosto úžasná hudební složka - hudba tu má zřejmě nejdůležitější roli ze všech dosavadních Andersonových projektů. Ten rozhlasový pořad, kdy kdosi dětem vysvětluje princip a fungování klasické symfonie, použitý coby rámec filmu, si ze svého dětství vybavuji taky (a dobře také zapadá do Andersonovské dekonstrukční obsese), jde o míru soustředění, v dnešní piktografické civilizační éře spíše výjimečnou, film samý funguje na stejných principech jako symfonická skladba (navíc letmotiv fugy - útěku...viz komentář uživatele sta). Nepřehlédnutelná je samozřejmě také celková stylizace půle 60. let a hvězdné herecké obsazení, mimo stálý okruh herců, s nimiž Wes dlouhodobě spolupracuje (Bill Murray atd.), obsadil celkem překvapivě i Bruce Willise a Edwarda Nortona, kteří ovšem dobře zapadli do jeho konceptu, o dětských hercích nemluvě (Kara Hayward je naprostá teenage femme fatale)... Vynikající film, kdo ovšem viděl všechny snímky svérázného režiséra, dobře, ví, že nejlepším jeho filmem zdaleka není... ,,Jdu najít strom a pokácet ho..." () (menej) (viac)
Opět originální a divné. Ta hudba tu je tak dominantní a nehodící se, že se k tomu už pak vlastně hodí. Dobráckej pocit na konci vás nemine. ()
,,MILUJI TĚ, ALE NEVÍM O ČEM MLUVÍŠ....“ /// … tahle slova nejsou z huby chlápka úpícího 20 let v manželským chomoutu, ale od 12ti letýho Sama. Hrdinové tohohle příběhu jsou totiž děti a všichni ti hvězdní dospělí jim jen sekundujou (páč pak by se na to dívali jen pravověrní Andersonovi příznivci). Takže děti, dva samostatní podivíni bez přátel, zdrhaj za samotou a tlupa skautů a dospělejch jde po nich. Žádný drámo, akční vysilující souboj s vlky či pedofilem (?). Jen spousta píčovinek, různejch filmařskejch vychytávek, fines a kulisáckejch frajeřinek. Barvy, mimika a zvláštní příběh. Chlapce čeká sirotčinec nebo elektrošoková terapie a dívka …. prostě věci, který se dějou pořád. Já tomu všemu teda moc nerozumím (příběhu jo vole, nejsu zas tak blbej). Tomu nadšení. Z čeho? Zvláštní druh humoru (je to vůbec humor)? Z těch zvláštností? Z týmovýho ducha družiny? Či snad výjimečně rušným zářím roku 1965? Ne, ne, ne! Filmový umění Wese Andersona jde mimo mě. Neuráží mě. Jen votravuje. P.S.: Až půjde kolem šachty strýčka Verbala, flákněte mu tam kolečko s tímhle filmem. Mě by totiž zajímal jeho erudovaný pohled na rekonstrukci a dokumentaci celkového procesu, tj. všech fází, které proběhly v souvislosti se vznikáním tohoto díla v rámci dobových souvislostí, za nichž scénář, casting, režie i kamera a další nezbytné věci vznikali a zda – li (podle něj) společensky stále fungují. /// NĚKOLIK DŮVODŮ, PROČ MÁ SMYSL FILM VIDĚT: 1.) Chystám se do přírody a potřebuju nějaký skautský rady (jak přežít a tak). 2.) Jsem fascinován myšlenkou jít po stopách migrace starých Chickchawů během sklizně . 3.) Thx za titule ,,Byzon1“ a ,,hubert21“. /// PŘÍBĚH **** HUMOR * AKCE ne NAPĚTÍ ne ()
// Distribútor: Focus Features // Počet premietajúcich kín v USA: 924 // Otvárací Víkend USA: $4,926,837 // Bizarné, to je správne slovo pre tento film. Hlavnou dominantnosťou je určite hudba a nebudem sa diviť, keď mi ešte dlhú dobu ostane v ušiach. Anderson opäť dokázal, že jeho tvorba nebude nikdy prevyšovať priemer. ()
Sam a Suzy přichází s pověstí majstrštyku, ale mě přesvědčují o tom, co jsem tušil už dávno. Když Anderson vypráví o vztazích v rodině, jsem podstatně spokojenější než když v příbězích z dospívání naplno spoléhá na nostalgii. Proto se u Rodinky, Života pod vodou nebo podceňovaného Darjeelingu nepřestávám usmívat a naopak u Měsíce, který si náladově párkrát podává ruku s Rushmorem, mi pár věcí vadí. Všechna obvyklá nesmělost a neuchopitelnost je pro mě najednou příliš chtěná a dialogy vždy o malý kousek přepálené, aby se Wesovy typické nálady daly snadněji rozeznat. Páprda Willis, puntičkář Norton i věčně vážná Kara Hayward sice fungují perfektně, ale ani oni mě nepřesvědčili o tom, že bych se na tenhle road trip vydal znovu. ()
Od Wesa Andersona jednoznačne milujem Život pod vodou. Dokonca by sa bez problémov dalo povedať, že je to jeden z mojich najobľúbenejších filmov. Spolu s Votrelcom :-) Takže sa snáď dá povedať, že Wesovu filmovú poetiku mám rád. Ale toto mi proste nesedelo. Neviem, či už som sa jeho osobitého štýlu prejedol alebo čo, ale proste palec dole. Ledva som to dopozeral. ()
No je to v podstate uchylarna a kravina s jednoduchym pribehem, ale zaroven taky vizualne nadhernej, originalni a hravej film. Ackoliv tu neni zadnej uzasnej pribeh, dokaze to zaujmout a film docela svizne odsejpa. Herci jsou do jednoho skvely, i kdyz banda skautu je precejen drobet nevyrazna. Takze po Darjeeling dalsi Andersonuv film, kterej me mile prekvapil. Lepsi 4*. ()
Reklama