Réžia:
Julie DelpyKamera:
Lubomir BakchevHudba:
Julie DelpyHrajú:
Chris Rock, Julie Delpy, Dylan Baker, Malinda Williams, Emily Wagner, Alexia Landeau, Albert Delpy, Kate Burton, Alex Manette, Alexandre Nahon, Vincent Gallo (viac)Obsahy(1)
Marion sa rozišla s Jackom a teraz žije v New Yorku sama s ich spoločným dieťaťom. Ale keď sa jej príbuzní rozhodnú, že ju prídu navštíviť, ešte netuší, že odlišné kultúrne zázemie, v ktorom žije ona s jej novým americkým priateľom Mingusom na jednej strane, a jej excentrický otec a jej sestra Rose na strane druhej, spôsobí hotovú explóziu... (STV)
(viac)Recenzie (51)
Přirozenost Linklaterových (nebo dokonce Rohmerových?) klábosivých, přísně racionálních filmů byla upozaděna ve prospěch introspekce tak důsledné, že se rozumovému uchopení vzpírá, čím má film blíže některým Allenovým výletům do světa fantasy. Oklikou Delpyová do děje vnáší faustovský motiv se zaprodanou duší a Vincenta Galla, který protentokrát zůstal sám sebou (což neznamená, že byl méně divný než obvykle). Rozporuplný závěr vnímám jako logický posun v protagonistčině vývoji. Navíc jde o posun zohledňující celospolečenskou atmosféru nejistoty. Marion už nespoléhá na podporu, která přijde z vnějšího světa (tedy od partnera). Pochopila, že spásný bod musí objevit sama v sobě. Duchovní rovina filmu nedominuje, jenom jej zajímavě, třebaže ne úplně elegantně, rozšiřuje nad rámec nezávislé konverzační komedie. Motorem druhých 2 dnů jsou stále agresivní dialogové výměny obohacené o prvek jazykového neporozumění. Hyperbolizovaná neomalenost francouzských návštěvníků přivádí humor až na hranu vkusnosti. Nemají zábrany a zůstávají sami sebou, čím jsou sympatičtí i nesnesitelní zároveň. Totéž by se dalo vztáhnout na film jako takový, nikoli však na Chrise Rocka, který překvapivě neexhibuje a z celého toho panoptika nakonec působí nejrozumněji. I když zrovna zaujatě konverzuje s papírovým Obamou. 75% ()
Francouzka Julie Delpy si natočila takovou vztahovou oddechovku, kde hlavní sílu mají dialogy. Taky se v ní ale objeví dost zvláštní lidi a někdy i dost zvláštní umělci. Chris Rock je tu pak ten nejnormálnější člověk, co se snad v té době procházel New Yorkem. Kupodivu. Takový fajnový odpočinkový kousek. Žádná hitparáda, ale potrhlá francouzská rodinka nemá chybu. Když už nic jinýho, tak kvůli ní to stojí vidět. ()
Svižná komédia o kultúrnych odlišnostiach frantíkov a amíkov. Viac odpozorovaného a nažitého ako scénaristicky narýchlo vymysleného. ()
Po předchozích filmech s Julií Delpy jsem byla zvědavá na kousek, který sama režírovala a psala k němu scénář. Ale popravdě jsem byla velice zklamaná. Film mě ani nepotěšil ani nepobavil. ()
Julie Delpy cestou z Paříže do New Yorku dorazila jako vyměněná. Jízlivější, neurotičtější, ukecanější. Stal se z ní takový Woody Allen, ovšem v sexy sukýnce .. ()
Docela mi toho EEAP začíná být lito - tohle je další ucházející/zajímavý tak trochu jiný film, co ošetřují .. a opět projde kiny pravděpodobně bez většího zájmu. ()
Na môj vkus až príliš silený humor, a keď je niečo silené takto už nie je humorné ale trápne. A všetko to bolo korunované totálnou nudou, pričom každá druhá veta bola vo francúzštine. Škoda, čakal som viac, pretože Chris Rock je celkom dobrý komik, ale tu šliapol vedľa. ()
Ta z „komedií“, která vás víc prudí než baví. Vypadá francouzsky a nepůsobí dobře. Přijedou k vám příbuzní, které byste nejradši vykopali, ale jen „tiše“ trpíte. A diváci s vámi. Julie Delpy je skvělá, vtipná, i film má svoje vtipné momenty, skvělé eRkové dialogy, ale vše to zabíjí nesmysl s duší a chuť někoho zkopat. # [viděno: monitor, 5.1] # příběh 4 | hudba 6 | humor 2 | akce 1 | napětí 2 | pustil bych si znovu 4 ()
Prvý film bol neznesiteľná neznesiteľnosť, druhý je vcelku vtipná neznesiteľnosť so solídnym tempom. Dôvod vidím vo väčších režisérkinych skúsenostiach v....réžii a asi aj v živote. Postavy nie sú z nášho sveta, takže ak by ste chceli hľadať vo francúzskej rodinke ako ekvivalent niekoho z väšho okolia, tak prvoplánové postavy nenájdete. Ale občas dokážu priniesť vtipný moment. Delphy sebavedomo pracuje s motívmi, čím ma príjemne prekvapila. Taká smrť je na každom kroku. No a ak chcete vidieť film, kde je najsympatickejším človekom Chris Rock, tak tento je na sto pro jediný. ()
No, tak takhle nudnou "komedii" už jsem dlouho neviděla. Nevím, čím to bylo, jestli tím francouzsko - americkým přitroublým humorem nebo špatnými herci, vážně nevím. Jediné plus na tom byl Chris Rock, který to celé alespoň trochu obohatil. Příběh byl o ničem, takové klasické, stereotypní, nudné klišé o nezajímavém životě. ()
No, popravdě, tu rodinku bych hnal po pár okamžicích. Vůbec nebyli vtipní, což se od komedie očekává! Další z mnoha podomácku vytvořená slátanina. 35% ()
Co to vlastně mělo být? Komedie? No, to teda zlatý Troška! Romantická? Asi jako Psycho! Kdyby Julie Delpy radši natočila video z dovolené v New Yorku, mohlo to být zajímavější. Párkrát mě pobavila aspoň spoluscenáristka Alexia Landeau v roli režisérčiny sestry, tedy pokud se ty dvě zrovna bezdůvodně nehádaly. Stereotypy o Francouzkách a Američanech totiž pořád fungují, v tomto filmu ale jinak nefunguje skoro nic (30%). ()
Tak moc jak jsem byl nadšen scénáři, které Julie Delpy napsala pro Linklaterovou trilogií, tak moc jsem byl tentokrát zklamán. Těsil jsem se na další porci inteligentních, ze života odkoukaných a svižně odsýpajících dialogů. Místo toho se mi dostalo vrchovaté porce křečovité trapnosti, která se sice snažila předstírat hluboké zkoumání vlastního nitra a duševních pochodů, ve skutečnosti se tu však jen tak bez cíle motala a zoufale se mi pokoušela namluvit, že to všechno má nějaký smysl. Víc otravné než zábavné, spíš utahané než svižné, ukecané přesto prázdné. ()
Francouzskou herečku Julii Delpy si kdysi vybral režisér Richard Linklater do konverzačních romantických filmů Před úsvitem a Před soumrakem. Julie Delpy se pak rozhodla jít sama podobným směrem. Když však dva dělají totéž, není to totéž. Kde Linklater klade důraz na divákovu pozornost, aby si z dialogů sám složil celý příběh a konflikt v něm, přičemž není nouze o zvraty, tam jde Julie Delpy přímočaře na věc. 2 dny v New Yorku navazují na její předchozí počin 2 dny v Paříži. Marion se rozešla se svým bývalým partnerem a nyní v New Yorku žije s černošským přítelem (hraje ho Chris Rock). Na otevření výstavy jejích fotek přijíždí z Francie její střelená rodina včetně obšournického tatínka, což její vztah tvrdě prověří. Navíc na výstavě Marion prodá svou duši. Julie Delpy není dobrá režisérka. Nedokáže mít nadhled nad vlastním scénářem, který si produkuje, hraje v něm a ještě jej tedy režíruje. Kompozice kamery neexistuje vůbec, ale ani nějaká autenticita tím navozena není. Celý scénář vypadá sám o sobě narychlo spíchnutý, zvláště když nám hlavní postava mimo obraz musí vysvětlovat, co se děje a oč jde, místo aby nám to bylo názorně ukázáno. Navíc je patrné, jak moc Julie Delpy chce, aby snímek byl veselý – jenže někdy jde až o křečovitou snahu. ()
"On je blázen !! Vlastně je lehce schizofrenní.." - "Co ?? Lehce schizofrenní ?? Nejde bejt schizofrenní lehce !! Jak jako ?? To jako v hlavě slyší jen ty hodný hlasy ??" ;) ()
Zhlédnuto po 3měsíčním životě v New Yorku. Léto 2012! :-* ()
Neviděl jsem "2 dny v Paříži", což je asi zásadní informace, i když myslím, že to zase tak moc na škodu není. Vlastně bych asi ani nepoznal, kdyby se tam nemluvilo o nějakém Jackovi, s kterým hlavní ženská postava (zároveň i scénáristka a režisérka Julie Delpy) chodila a s kterým byla očividně "2 dny v Paříži". Teď má ale nového přítele, kterým je Chris Rock. Musím říct, že tahle uřvaná huba mi sedí. Je vtipný a není zbytečně teatrální, když to není potřeba. Místy je hodně civilní, hraje, nepřehrává a za to jsem vždycky velmi rád. Navíc tahle komedie má ještě jedno plus. Dělá si srandu z Francouzů. Ona si jí teda dělá i z Američanů, ale osobně mě vždycky potěší, když si někdo trochu, i trochu víc utahuje z mrkvičkářů. Humor je v této komedii hlavně konverzační, i když takový prohlídka na letišti, ta je také výborná. Závěr filmu není nijak zásadní, je zde zase jedno morální poselství, ale je o něco snesitelnější, než jak tomu bývá ve filmech Adama Sandlera. Film se nese v příjemném duchu a příjemný pocit z něj budete mít i na konci, což si myslím, že je hlavní deviza. Není to nic, co by vám změnilo život, ale na hodinu a půl to příjemně zabaví. Více: http://www.filmovy-denik.cz/2013/01/tobruk-valcik-s-basirem-2-dny-v-new.html ()
Stejně dobré jako Paris jen je to tu snad ještě vyhrocenější. Tím myslím tu situaci seznámení partnera s rodinou. V tomto případě tím nejvíc šíleným extrémem. To by asi nikdo nechtěl zažít, aby po takovéto návštěvě se vaše dítě snažilo prodat trávu z trávníku v Central Parku cizincům jako památku:D Nejvíce nedorozumnění samozřejmě zapříčinila i jazyková bariéra a tak byl tenhle film vlastně jeden velký maglajz, ve kterém se těžko orientovalo, ale v tom to bylo kouzelné. Opět jako u Paříže se mi líbila velmi práce s kamerou a střihem. ()
Velmi kontraproduktivní komedie, občas jsem si říkal 'Sakra na jakou pitominu to čumíš', ale musím uznat, že má film originalitu a místy i vtip. Bohužel fáze, kde jsem to moc nepobíral bylo více než dost. Hlavní tahoun velmi překvapivě není Chris Rock, ale spíše vedlejší postavy. Bohužel potenciál tohoto filmu byl využit maximálně z půlky a proto poloviční hodnocení. ()
Francúzi sú páchnuci, vulgárni, rasistickí a presexovaní, aspoň tak by sa to mohlo zdať na základe 2 dní v New York, komédie o konflikte kultúr, ktorá sa zvrhne ako včerajší foie gras. ( kačacia pečienka) 6/10 ()
Reklama