Réžia:
Radu MihăileanuKamera:
Glynn SpeeckaertHudba:
Armand AmarHrajú:
Hafsia Herzi, Leïla Bekhti, Sabrina Ouazani, Zinedine Soualem, Hiam Abbass, Mohamed Majd, Biyouna, Saleh Bakri, Malek Akhmiss, Karim Leklou, Mohamed Tsouli (viac)Obsahy(1)
Děj příběhu nás zavádí do malé vesničky kdesi mezi severní Afrikou a Blízkým východem. Ženy zde chodí pro vodu k prameni, který se nachází až vysoko v horách. Tuto nerovnou tradici hodlá zlomit mladá Leila, jež navrhne ostatním ženám zahájit "sexuální stávku". Dokud se muži o vodu nepostarají, nebudou moci počítat se žádným mazlením a něžnostmi... (claudel)
(viac)Videá (2)
Recenzie (12)
Celkem zrucne natocene a ta marocka kultura ma cosi do sebe. Potiz je, ze se na ni autori divaji ponekud schematicky a ponekud zvrchu, takze avizovanou pohadku nahrazuje kolonialni pohled se vsim vsudy. Ten mel Helmer v Absurdistanu taky, ale alespon mel nejakou stylizaci okolo a obcas vtip. Byl bych zvedav, co by si Mihaileanu pomyslel, kdyby nejaky Francouz vzal toho Lysistrata a natocil ho mezi rumunskymi "burany" v horach, no anebo rovnou nejaky American ve francouzskych Pyrenejich? ()
Krásné, se špetkou humoru, teskné a nakonec pěkné... Bála jsem se jak to může dopadnout, ale nakonec jsem byla spokojená... Mimo jiné se mi líbil výklad koránu mezi ženami a imamem. (Pochopitelně v rámci možností. Svět se dívá na Korán zlovolně, ale není i Bible plná násilí? Osobně je mi to fuk, jsem ateistka.) Nakonec jde vždy jen o konkrétního člověka, co má v sobě. Někdo ženu uhodí a někdo by to nikdy neudělal a není to otázka náboženství. To se nám krásně popisuje vztah Leily s jejím manželem a oproti tomu jeho bratr a žena. Ale celkově mi příběh vdechl příjemné ženské zadostiučinění. A jen tak ze zajímavosti, podle krajiny se jedná o vesnici v horách Atlasu, tedy Maroko a jazyk ve filmu používaný je darija (čti dariža), což je neoficiální jazyk, který nemá ani svá pravidla pravopisu... Takže dávám plný počet za krásné zpracování a za návrat do země, kde jsem nechala kus svého srdce... ()
Rozprávka, fikcia, veselohra, schematická konštrukcia s rolami, kladnými a zápornými postavami, kde si európski tvorcovia dovolili všetko, ale v žiadnom prípade si nedovolili kritizovať náboženstvo a "dielo proroka". Lebo to si už v Európe asi nikto politicky korektný "nelajzne". Takže všetko je super a na dobré sa obráti a budú sa tie srnky s tigrami bozkávať, ako na obrázkoch v Strážnej veži. ()
Katalyzátor deju filmu je v podstate triviálny, no určite mal parádny potenciál na spoločenskú drámu s mierne feministickým podtónom. Bohužiaľ, scenár bol až príliš jednotvárny, bez poriadneho spádu, takže ja osobne som sa pri tomto filme celkom nudil a akosi márne som čakal, kým sa to celé rozbehne. Mám pocit, akoby to celé bolo neustále v tom istom kolotoči. Pekné scenérie, aj výprava, ale po epickej stránke to bolo dosť biedne. Ani dialógy neboli žiadne terno. Záhadou pre mňa zostáva, ako to môže mať tak vysoké hodnotenie. ()
In a remote and primitive patriarchal village between the North of Africa and the Middle East, the land has dried and the women traditionally brings water from a distant fountain to their houses while the idle husbands drink tea in the bar. The educated Leïla (Leila Bekhti), who is the wife of the local teacher Sami (Saleh Bakri), begins a love strike movement among the women, supported by the elderly female, to force the men to bring water to the village. There is a strong reaction from the brutal men, It is about a group of courageous women who are about to challenge the status quo of their village, the story is a combination of drama and comedy in precise doses to make the viewer think, and exposes the situation of women not only in some Muslim countries but also in poor worldwide areas where ignorance still prevails. ()
Reklama