Réžia:
Virginie DespentesScenár:
Virginie DespentesKamera:
Hélène LouvartHrajú:
Emmanuelle Béart, Béatrice Dalle, Soko, Clara Ponsot, Pascal Greggory, Stomy Bugsy, Alban Lenoir, Mata Gabin, Eric Larcin, Pierre Léon, Camille Chamoux (viac)Obsahy(1)
Gloria je Antigonou současného punku - na vše odpovídá ne, ničí vše, co se jí postaví do cesty a nikdy se neomlouvá. Když měla patnáct let, její rodiče vyděšení jejími neustálými útěky z domova, ji nechali internovat do psychiatrické léčebny. Zde se seznámila s Frances, dcerou z dobré rodiny. Propukla mezi nimi láska a utekly společně. Poté Francis Glorii opustila a vrátila se do školy, aby udělala radost své matce. O dvacet let později se opět setkávají... (claudel)
(viac)Recenzie (11)
Provokativní komedie/drama o lesbickém vztahu dvou hlavních postav, Frances a Glorie, pocházejících z odlišných sociálních vrstev. Příběh se odehrává ve dvou časových rovinách, které se prolínají. V období jejich mládí a pak po jejich setkání, v době, kdy jim bylo více než 40 let. Děj není přímočarý, je spíše jen sledem scén plných pozitivních i negativních emocí. Někdy ne moc přesvědčivých, jindy právě naopak; autorkou scénáře & režisérkou je totiž slavná francouzská spisovatelka Virginie Despentes, sama lesbička). Pro někoho byl jistě film zklamáním. Pokud se ale podaří diváku ponořit do pocitů hlavních postav alespoň v jejich "adolescentní fázi", ztvárněné jinými herečkami, pak výsledný dojem není až tak špatný. Tolik bych zkrátka tento film rozhodně neodsuzoval. ()
Zaměřit se více na dospívání obou žen, bylo by to lepší, takhle mi na film zůstane vzpomínka jen v podobě bezostyšné nudy, od jejíhož sledování ještě ke všemu odváděla pozornost šílená mezera mezi zuby. Kdosizrosy - naprostej souhlas s komentem. 30% ()
Niečo tak hrozné človek len tak nevidí. Jeden z najpríšernejších filmov s lesbickou tématikou. Beatrice Dalle som verila len medzeru medzi zubami. Emmanuelle Beart som čiastočne ľutovala, na jej mieste by som si okrem honoráru vypýtala ešte extra bolestné. Medzi herečkami nebola žiadna harmónia, až fyzicky ma bolelo pozerať sa na ich zúfalý herecký koncert. Jednu hviezdičku dávam príbehu ich mladosti, ktoré stvárnila Soko a Clara Ponsot. Tento film už nikdy viac. ()
Když vedle sebe postavíte křehkou a elegantní francouzku a hromotlukyni s pár kily navíc a naprosto odpudivou mezírkou mezi zuby, je to, jako kdyby se potkaly kráska a zvíře. Až na to, že kráska zvířeti nakonec podlehla, ale Emmanuelle Béart, která i s padesátkou na krku vypadá pořád dobře, to prostě nikdo snad ani uvěřit nemůže. Nápad s psychiatrickou léčebnou a setkání se po letech je celkem fajn, ovšem dětství dvou hlavních protagonistek je věnováno tak málo prostoru, že člověk vlastně pořádně nepochopí, proč by k sobě měly být tak duševně připoutány. Ostatně rovina niterního připoutání nefunguje ani v případě setkání se po letech, chybí emoce. Režisérka se očividně asi nedokázala rozhodnout, jestli natočit komedii nebo drama, ale nakonec se jí, smůla, nepovedlo ani jedno. Bye Bye Blondie je takový nicneříkající paskvil, který by snad potenciál měl, avšak absolutně ho nevyžil. Můžete-li tedy, nedívejte se ani za mák či zlaté prasátko. ()
Film, ktorý sa snažil vytvoriť dojem, že dokonalo vykreslí lesbickú príťažlivosť - ale v konečnom dôsledku mi celý príbeh a dej prišiel strašne nezáživný a nezaujímavý. Akurát ten formát dvoch časových rovín z detstva a po 20 rokoch mal čosi do seba, aj keď mám pocit, že tie dve sa za tie roky vôbec nezmenili. Aj keď sa zdalo, že práve ten 20-ročný rozdiel medzi dejmi poskytne pohľad na to, že ľudia sa časom rozvíjajú a nezostávajú na duševnej úrovni 15-ročných dievčatiek, ktoré sa snažia za každú cenu zaujať a upútať. Škoda, že tej detskej dejovej línii nebolo venované viac času, no vlastne človek nechápe prečo by mali mať medzi sebou také silné puto, teda okrem spoločného pobytu v psychiatrickej liečebni. Herecké výkony podľa mňa dosť mizerné, o dialógoch ani nevravím. Film na jedno pozretie, ktoré rozhodne nespôsobí žiadny širší dojem. ()
Reklama