Réžia:
Miloš FormanKamera:
Miroslav OndříčekHrajú:
Lynn Carlin, Buck Henry, Georgia Engel, Tony Harvey, Audra Lindley, Paul Benedict, Vincent Schiavelli, Tina Turner, Philip Bruns, Allen Garfield, Kathy Bates (viac)Obsahy(1)
Vlídný pohled na pomatenou generaci 70. let, její naděje, přání i problematické vztahy se svými váženými, staromódními a pokryteckými rodiči. Larry a Lynn Tynovi tvoří typickou americkou rodinu s neodmyslitelnými starostmi s dcerou Jeannie, která bere drogy, a se společností, ve které se pohybuje. Jeanie odejde z domova. Její rodiče se setkají s dalšími lidmi, kterým utekly děti, a zjišťují, že je odchod člena rodiny může obohatit - najednou mají prostor, aby znovu objevili život, aby se k sobě opět přiblížili. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (223)
Ne ne ne... po druhém skouknutí zjišťuji, že i první americký film Miloše Formana si zaslouží 5 hvězd ---- Dospělí jsou jen přerostlé děti. Nádherný humor, moc pěkné písničky evokující éru hippies a špičkové herecké výkony..... Trocha osvěty: Lidi, choďte na PROJEKT 100, protože dávají filmy, kvůli kterým stojí za to žít... ()
Pocitově slabší Forman, který nenadchne nějakým dějovým spádem, ale to neznamená, že by to byla do očí bijící nuda. Forman si evidentně práci s neherci v Československu oblíbil natolik, že své postupy prakticky zopakoval i za oceánem. Postavy se chovají často podivně. Nejvíce mě zaujala scéna, ve které Vincent Schiavelli učí přítomné kouřit marihuanu. A za zmínku určitě stojí krásná písnička "And Even the Horses Had Wings". 70% ()
Miloš odešel za oceán, Jeannie odešla, kam, ví čert, avšak racionálně i iracionálně smýšlející divák by měl ve svém vlastním zájmu setrvat u obrazovky, lebo... si to Taking Off jednoduše zaslouží. Pobavil jsem se, a to velmi, tudíž očekávám, že se pobaví každý, jelikož mám vždy pravdu, stejně jako ji mají rodiče, přestože tápou, stejně jako potomstvo a potomstvo toho potomstva... 80% ()
,,Všechno, co nás postihne, je zkušenost, ze které bychom si měli odnést co nejvíc." Po skvělém "Hoří, má panenko" další velká filmová palba Miloše Formana. Ryze americké téma hippies v československém šatu "nové vlny 60. let" mě narozdíl od dobových amerických diváků oslovilo. První Formanův zahraniční film se nese v podobném autentickém duchu jako český Konkurs, ale současně rozehrává zajímavý děj ze života (nejedné) americké rodiny so ztracenou dcérou uprostřed velkoměsta plného drog a zločinů. Zábavná komedie s typickým Formanovym rukopisem v americkém prostredí přerastá až do horkých absurdit při schůze sdružení s kouřením marihuany a následbá zábavu během "vznášejícich" pocitů. ,,Nepřemýšlejte, nechte se unášet. Vnímejte podněty a následujte je!" . . . Od začátku originální konfrontace příběhu s textami písní v podaní amatérských zpěvaček na konkursu (o lásce, snech, smutku i drogách), někdy až drobné miniaturní gagy (např. rozbití bílého vajíčka u jídelního stolku, následně na to o dva metry dál štuchnutí houlí do bílé koule na biliardovém stolku...). Pak neskutečný rozjezd v závěreční třetině, úžasně jsem se bavil hlavně nad scénou u karet se svlékáním částí odevu coby trestem za prohru. Stále kontroverzní téma, podána v slušném komediálním nadhledu překvapivě bez trápných momentů, i s kapkou dokumentárního či vzdělávacího charakteru. Jako bonus uprostřed filmu živé vystoupení Tiny Turner "Goodbye, So Long". (90%) (poprvé viděno v rámci Challenge Tour: Rok s největšími světovými režiséry) ()
Vzít si hippies jako tematiku filmu je poměrně náročný úkol, zvlášť pro v Hollywoodu začínajícího režiséra ze střední Evropy. Navíc v době, kdy tato problematika nebyla ničím novým a už hezkých pár let cloumala americkou společností (vlastně už byla v útlumu). Natáčet skupinky zdrogovaných mladých lidí, kteří nic nedělají, jen celý den leží a objímají se, asi není žádný med. Ten pocit bezstarostného uvolnění, kterým hippies žijou, nelze pomocí kamery přenést na diváka. Ve výsledku je to pak pěkná nuda. Forman musel změnit postup a zaměřil se místo dětí na jejich rodiče. Sledovat vyšilující rodiče, marně hledající své zlobivé ratolesti, je mnohem příhodnější podívaná. Dočkáme se tak několika scén, které stojí za vidění. Rize formanovská je například ta s poznáním dívky na fotografii v bistru. Nezapomenutelná pak zůstává instruktážní přednáška „This is the Joint….“ Úvodní záběry zase nechávají vzpomenout Formanův první film KONKURS. Jakoby režisér chtěl i v novém světě uspět stejným debutem. Na ohlas amerického publika si ale musel ještě nějaký čas počkat. Častou výtku, že film nemá závěr, považuji za oprávněnou. I pro mě zůstává Taking Off pouze průměrným filmem s mnoha neduhy, z nichž hlavní je asi scénář. Film nabízí silnou formu mezigeneračního konfliktu. Podanou civilně, bez dramatu. Chybí silné herecké charaktery, které by celou věc posunuly více do psychologické roviny. Snaha vytěžit z nouze ctnost tentokrát vyšla naprázdno. 60% ()
Galéria (35)
Fotka © Mokép
![Taking Off - Fotosky](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/162/829/162829157_39e629.jpg)
Zaujímavosti (28)
- Miloš Forman si přál, aby herci při natáčení scény s hraním svlékacího Pokeru nevěděli, kdy na ně přijde řada, a tak před první klapkou seřadil karty tak, jak potřeboval, ale herci sami hráli doopravdy. Protagonisté tak sami skutečně nevěděli, jaká karta přijde na řadu. (ČSFD)
- Miloš Forman později vzpomínal, jak před natáčením filmu v hotelu Chelsea psali s Jeanem-Claudem Carrièrem scénu manželské hádky k Taking Off a hlasitě si text předehrávali v takovém dramatickém zaujetí, že byli slyšet i přes zeď, což se ukázalo na druhý den, když je soucitně zdravili homosexuálové ze sousedství. (raininface)
- V den premiéry se režisér Miloš Forman probudil ve čtyři ráno a už nemohl usnout. V šest si šel koupit výtisk The New York Times a kupodivu v nich našel velmi slušnou recenzi, včetně své fotografie. Když později svým (z Československa dovezeným) autem mířil vstříc kinu, v rozrušení porušil dopravní předpisy a okamžitě se ocitl v rukou zákona. Když policista zaslechl jeho přízvuk a spatřil (ještě nepoameričtělou) poznávací značku, okamžitě Formana - který si zapomněl doma peněženku s doklady - předvedl na stanici. Do premiéry zbývala hodina a nezdálo se, že by tvůrce mohlo něco zachránit před celou předběžného zadržení... dokud nedostal spásný nápad a nezeptal se, zda někde nemají dnešní Timesy. Pohled na článek a fotku otočil skeptický až výsměšný přístup policie o sto osmdesát stupňů, protože v podezřelém imigrantovi najednou spatřili "pana Hollywooda". Propuštěný Forman a jeho producent Michael Hausman se pak úlevně bavili - dokud nezjistili, že na samotnou premiéru přišlo všehovšudy osm lidí. (NIRO)
Reklama