Réžia:
Jiří StrachKamera:
Martin ŠecHudba:
Miloš BokHrajú:
Ivan Trojan, Jiří Dvořák, Aňa Geislerová, Josef Abrhám, Tomáš Töpfer, Viktor Preiss, Pavel Kříž, Jana Pidrmanová, František Němec, Taťjana Medvecká (viac)Epizódy(3)
Obsahy(1)
Třídílný televizní mysteriózní film Ztracená brána je volným pokračováním divácky úspěšného třídílného televizního filmu Ďáblova lest. Hlavními protagonisty detektivního příběhu s tajemstvím jsou znovu Ivan Trojan, Anna Geislerová a Jiří Dvořák. Zatímco první triptych byl spojen s existencí Ďáblovy bible, tento se dotýká záhady unikátního středověkého díla, Voynichova rukopisu. Odkud pochází podivná rostlina? Proč někdo opakovaně vraždí kvůli jejímu jedinému listu? V dramatickém souboji s neznámým vrahem odhalují vyšetřovatelé šokující souvislosti. Usilovně pátrají po tajemném pachateli, aby zastavili zlo. Sami se přitom dostávají do ohrožení. Vyšetřování je plné zvratů a nečekaných komplikací. Kulisy televiznímu filmu poskytnou staré části Prahy, dostaneme se i do spletité sítě chodeb v pražském podzemí, kde se děje cosi nevysvětlitelného. Znepokojivé stopy na místech činu zavedou našeho religionistu Ivana Trojana k Zednářské lóži, ale také na tajemné místo, kde se setká s podivnou bytostí. (oficiálny text distribútora)
(viac)Videá (3)
Recenzie (314)
No teda, toť mysticko-záhadologický opus, který svou blbostí předčí i Dana Browna. Tak hauzírník se záhadologií a okultismem Vašíček uplacíroval opět své šlaky v naší veřejnoprávní TV a pan režisér se pokusil napravit si reputaci na poli, kde ztroskotal na Santiniho jazyku. Je to sice lepší, ale reparát se nezdařil. Když už pominu tu mystiku jak vystřiženou ze sobotní přílohy Mladé Fronty Heute, logické chyby a nepravděpodobnosti v ději, tak mne překvapují mdlé výkony zde vystupujícího herectva. Pokus obšlehnout Muldera a Scullyovou, tedy cool pár, kde by to jiskřilo intelektuálně a eroticky, nevyšel, a jeden se ptá, zda ta Aňa vůbec umí hrát. A obraz policejního sboru zde doráží ouplně blbej mladej policajt a šéf, jenž neustále řve svým mužným, leč z reklam a dokumentů zcela profláklým hlasem. K tomu to panoptikální žido-zednářské bratrstvo, před jehož rejdy je diváctvo nenápadně varováno, to už je spíš karikatura. Pak už nepřekvapí ani ten přiblblý konec, kde po poodhalení úžasného mystického tajemství má I. Trojan v tváři výraz mírně retadovaného dítěte, kterému se konečně podařilo zavázat si botku. Největším kladem jsou pak lokace, zvláště ty podzemní chodby, které by dělaly čest každým Stínadlům. ()
O chlup lepší než první triptych. A to hlavně ve scénáristické oblasti, ačkoliv buďme upřímní, policajti, co si neověří výrobní číslo zbraně, si nezaslouží ani ten negativní komentář. Na druhou stranu se podařilo do scénáře napasovat lepší charakterizaci postav, a to díky tomu, že si s ústředním triem už může jak scénář, tak režisér dovolit víc. Patrný je to ve vztahu Geislerka / Dvořák, jejichž chemie není založená jen na tom, že se špičkují, ale hlavně i na tom, že se znají už z minula a dovolují si i intimnější věci bez toho, že by to smrdělo zbytečnou romantickou šaškárnou. Za to klobouk dolů, málokdy jsem v český produkci viděl vztah chlap / ženská, kterej je založenej na přátelství, a kterej zbytečně nesklouzával buď k flirtu, nebo k šovinista vs. feministka. Zároveň je líp napsaná a hlavně líp vedená pointa toho celýho mystéria, byť chybí opravdu katarze Trojanova charakteru. Taky trochu chybí vhled do Runovy postavy jako celek. Runa je úplně stejně šedej, jako je Langdon v tom druhým filmu s Hanksem, čiže v zásadě by tam místo něj mohl být bezejmennej Franta Kolohnátek, kterej se náhodou orientuje v zednářský tématice. I.e. zapojení Runy do ústředního kriminálního dua je spíš takový nemastný neslaný. Zatímco v prvním triptychu byl Runův charakter hybnou silou, a to i díky jeho osobnímu zapojení s ďáblicí v rudém, v druhém triptychu nemá ani tu dcérku, ani tu ďáblici, vlastně nemá ani důvod, proč by dvěma cajtům přes ulici pomáhal. (I.e. chybí vysvětlení jeho motivace.) Aspoň, že režisérsky se Strach ještě víc zvedl a je přesnější v "akčnějších" scénách, kamera znovu špičková: perfektní kompozice, pěkná práce s celkem a detailem; střih je příjemně stabilní, herecký výkony o to zajímavější, že v ani jedné scéně vlastně z obrazu nechybí nic a nic nepřebývá. Pro mě je hezký zapojení fildy, kde jsem v době natáčení musel studovat, ale absolutně si nevybavuju, že bych tam někdy viděl štáb (rozuměj - do školy jsem chodil na zkoušky a kolokvia a zápočty, lel), ale v historickým kabinetu jsem byl poměrně jako doma i z toho důvodu, že jsem tam chodil radějc než na přednášky do 201ky nebo 301ky, hehehe. Tedy závěrem, v zásadě mi přijde tenhle triptych lepší, a to ze dvou důvodů - 1) postavy jsou líp napsané a hlavně se zajímavějšími vztahy; 2) v podstatě je triptych líp napsaný, protože poslední díl není výsměch. Přesto mi tam zase ten konec tak trochu nešaltruje, takovej zase strašně narychlo s takovým jakože nemastným neslaným mystickým závěrem, respektive pointou. Mňoch. Ale jako jo, hezký, zase o kousek víc věřím, že se v ČT dá udělat poměrně hezkej seriál s víc než českým potenciálem. ()
Jiří Strach začíná být pomalu matador veřejnoprávní televizní zábavy a to na první pohled vypadá na nějakých -náct, takové to hůdě, které si ještě rádo hraje. Přistoupí-li ale divák na pravidla té jeho hry, stráví u televizní obrazovky příjemný nedělní večer, večer plný u nás v republice ještě neokoukaných kamerových filtrů, charismatických tváří a prvoplánového mystéria. Velmi sympatická mysteriózní detektivka, o to víc, že v české kinematografii nemá téměř tradici a pan režisér neměl strach projít po dosud neprošlapaných pěšinkách... ()
Nic proti mysteriózní zápletce a nijak zvlášť mi nevadí ani Trojanovy brownovsky pavědecké žvásty, které nakonec vedou-nevedou k rozluštění celého případu. Co mi vadí jsou logické lapsy (a že jich není málo) přemíra klišé (vynikající kriminalista a alkoholik bojující se svou závislostí v jedné osobě je v dnešní době a v tomto žánru takřka povinností, ještě pitomější je Töpferův rabín, působící vyloženě jako karikatura a tak by se dalo dlouho pokračovat) a pohříchu i nevalné herecké výkony některých aktérů, proti jejichž představitelům nic nemám, ale kteří si zde evidentně vybrali své slabší chvilky. Že je to blbé, to už dnes vadí málokomu, některými zdejšími grafomany je to naopak považováno za přednost, ale že je to celé dost nudné, to je mnohem větší problém. Pravda, existují i větší sračky, takže pokud někomu stačí k výkřikům "skvělé, vynikající, bravurní" "Ztracená brána", proč ne. ()
Pana režiséra Stracha musím jednoznačně pochválit. Líbila se mi už předchozí Ďáblova lest a tohle bylo snad ještě lepší. Aňa Geislerová s Jiřím Dvořákem coby poněkud netypická dvojice kriminalistů tentokrát při pátrání po vrahovi zabrousí mezi svobodné zednáře a neznalý divák jednak malinko nahlédne do této tajemné organizace a jednak se poučí i z historie (Voynichův rukopis). Fikce s realitou je smíchaná tak dokonale, že laik jako já nepozná, kdy nás tvůrci krmí skutečnými fakty a kdy už jde o fantazii. K tomu kapka nadpřirozena a máme tu výbornou detektivku, navíc se skvělým hereckým obsazením (a to i ve vedlejších rolích). Čili České televizi zase jednou tleskám a doufám, že to nebude na dlouho naposledy. ()
Galéria (68)
Zaujímavosti (25)
- Kniha „Legenda o velké klenbě a středu myšlenky“, kterou obdrží Runa (Ivan Trojan), byla publikována jako dodatek ke knize významného historika zednářství Julese Bouchera „Zednářská symbolika“ (české vydání Praha: Trigon, 1998). Jde o text spojený se zednářskou tradicí, ale jeho původ není znám. (sator)
- U záhadné rostliny „Acacia magnium“, o které nedokázal ani Google najít žádnou zprávu, prohodily scenáristé jen jedno písmeno, správně je tedy „Acacia mangium“, česky Akácie mangium. (sator)
- Samuel Goldstein (Pavel Kříž) má cennou schránku svého otce v Městské spořitelně v pražské Rytířské ulici. Městská spořitelna pražská je novorenesanční bankovní palác čp. 536/I. na Starém Městě. V roce 1953 byla budova spořitelny upravena a bylo v ní umístěno Muzeum Klementa Gottwalda až do roku 1989. V budově kromě pobočky České spořitelny jsou umístěny dvě galerie. (sator)
Reklama