Réžia:
Cate ShortlandKamera:
Adam ArkapawHudba:
Max RichterHrajú:
Saskia Rosendahl, Nele Trebs, Ursina Lardi, Hans-Jochen Wagner, André Frid, Mika Seidel, Sven Pippig, Phillip Wiegratz, Katrin Pollitt, Hendrik Arnst (viac)Obsahy(1)
Poté, co byli Lořini (Saskia Rosendhalová) nacističtí rodiče (Hans-Jochen Wagner a Ursina Lardiová) uvězněni americkými a sovětskými vojsky a ona byla ponechána svému osudu, přebírá dívka zodpovědnost za své čtyři mladší sourozence a vede je z Bavorska přes zničenou zemi na sever do bezpečí babiččina domu vzdáleného asi 900 km. Na své pouti děti musejí překonávat mnohé těžkosti, které s sebou přinášejí nelehké poválečné podmínky. Lore začíná chápat realitu – hrůzu Hitlerovy války i důsledky jednání svých nacistických rodičů, kteří znali a schvalovali zvěrstva holocaustu. Jak se ze dnů stávají týdny, potkají sourozenci záhadného a fascinujícího Thomase (Kai Malina), vyčerpaného židovského uprchlíka, o jehož minulosti nikdo nic neví. Thomas se skupinkou putuje přes lesy a pole a postupně si díky vytrvalé houževnatosti a znepokojující dobrotivosti přece jen získá jejich důvěru. Má však Lore Thomasovi důvěřovat? A pokud nebude, co se stane s jejími sourozenci? Přežijí? Lore nás žádá, abychom znovu zauvažovali nad podstatou lásky, viny a odpuštění ve válkami zjizveném světě. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (188)
Zvláštní snímek, dobrá kamera, krásná hudba! ()
Na poválečný film má Lore dost pomalé tempo, dlouhé záběry a místy minimum dialogů mi vůbec nevadí, ale děj této road-movie se tak posouval jen velmi pomalu. Absenci napětí se tak Cate Shortland rozhodla nahradit krásnými až artovými záběry, za sebe bych se ovšem přimlouval u těchto filmů artu ubrat a napětí přidat. Asi není dobré, že já jako divák, jsem si nedokázal za celý film, s takhle závažným tématem, vypěstovat sympatie kromě Lořiny postavy k nikomu. Postava židovského mladíka Thomase v okamžiku, kdy začínala hýbat dějem, totiž záhadně a bez vysvětlení zmizela. On vůbec celý film skončil tak nějak nejasně, zřejmě at' si ho přemýšlivější divák přebere sám. Závěrem bych sebe pochválil za trpělivost s filmem a slabší čtyři hvězdičky dávám hlavně za vynikající kameru. ()
Precízne a emotívne natočená cesta Lori nacistického dievčaťa a jej súrodencov k babičke ("ktorú radšej mohol zožral v Červenej Karkulke, vlk"). ()
Bezbrehá nuda preložená nudou v nudnom obale. Neni nič čo by som na tomto filme vypichol, čo by ma zaujalo a podobne. Nič. Nemci si takýmto filmami len sypú popol na hlavu a slniečkári im to žerú. ODPAD! ()
Strhující příběh z konce války, putování pětice sourozenců napříč zničeným Německem do "bezpečí". Výborný výkon Saskie Rosendhal v hlavní roli, skvělá kamera i působivá hudba. Na rozdíl od snímku "Běž, chlapče, běž" a malého Sulika v tomto snímku má významné místo postupný myšlenkový přerod mladé hrdinky, která poté co byla vychovávána v nacistické rodině, zažila válku, ale teprve v průběhu cesty zničenou zemí jí začínají docházet hrůzy a důsledky nacistické ideologie včetně hodně změněného pohledu na vlastnosti i činy vlastních rodičů, kteří tuto zrůdnou ideologii, která měla na svědomí spoustu lidských životů, znali a podporovali. ()
4. MFF Cinema Mundi Brno ()
Nacistické Německo padlo, jizvy války se pomalu zatahují. Avšak s koncem jednoho utrpení začíná utrpení jiné, jiných. Film Lore nedebatuje nad vinou, nevinou, morálkou a svědomím, ale nad syrovou skutečností. Sen Třetí říše se rozplynul a málo čí svědomí zůstalo čisté. Bezpráví se páchalo, páchá a dále páchat bude. Jen se karty rozdají do jiných rukou. Lore, jakožto nejstarší dcera nacistického důstojníka a jeho ideologicky souznící ženy se po porážce vydává se svými mladšími sourozenci ze samoty Schwartzwaldu přes celé obsazené Německo vstříc jedinému útočišti - babičce v Hamburgu. Její anabáze zahrnuje jak fyzické, tak i psychické strádání, kdy se potýká se svou vnitřní anomií, pomýleností, zoufalstvím. Lore je upřímný, minimalistický a intenzivní snímek. Na můj vkus mohl ubrat s divokostí pohybu kamery, když už funguje na scénách zaměřených na poetičnost (i tu krutou) a detail. To nic nemění na tom, že je to velmi dobře zvládnuté drama, bez vtíravého poselství a odkazu, ale k vnitřnímu zamyšlení nad lidským životem a osudem. Z mé strany - hodně dobré, solidní čtyři hvězdičky. ()
Lore: Neočakávaná cesta. Naprieč krásno apokaliptickým čerstvo povojnovým a na tri časti rozdeleným Nemeckom, plným zdevastovaných chudákov a čudákov, s krásnou kamerou a sviežou depkárskou story. Silný a rozhodne nový zážitok z obdobia 2.sv. 7/10 ()
Bezprostředně poválečná road movie, od které jsem teda očekával mnohem víc. Připadá mi, že vždy, když se natočí nudný film, ale o silném tématu, dá se tomu přídomek festivalový, aby to pak bylo jako něco víc. Rádoby intelektuálové se pak hladí po hrudi, jak skvostné dílo viděli. Být to natočeno jinak a dramatičtěji, tak by člověk ztratil slovo. Filmu ale zoufale chyběl dramatický náboj. Všechny tyto neduhy nakonec způsobily, že hlavní hrdinka působí jako nesympatická hysterka. A taky to, že si z filmu člověk vůbec nic neodnese. Hlavně že mají festivaláci o čem diskutovat. ()
Válka je zlo. Ruční kamera pozorující proměnu vymyté Lore, naštěstí prozřela a další koblihu si nedala. ()
Jiný a originální pohled na tisíckrát ohrané téma. Drama o boření předsudků a o vnitřních konfliktech. ¤¤¤ LFŠ 2013 (Slovácké divadlo) ()
kdyby kameraman netlačil tolik na pilu a trochu krotil svoje jinak líbivé, ale postupen času okoukané až nudné a vtírávé vizuální orgie, a kdyby příběh měl o kousíček silnější ústřední motiv, který šel právě na úkor záběrům na vlnící se trávu a rozkládající se mrtvoly, napálil bych tomu pět hvězd. takhle jen slušné čtyři. ()
Poslední dobou mám štěstí na po-válečný filmy. Lore a Rána z milosti jsou z těch, které připomínají, že mír nezalévá zpustošené země výhradně slunkem. A i kdyby jím ano, žerasa, institucí a hranic (nejen mezi sektory) se jaksi nedostává. Anabáze sourozenců a "Žida" je dle očekávání hlavně cestou duchovní. Skupinka po nešťastném rozžehnání se s angažovanými rodiči záměrně opouští zbytky civilizace, která se omezuje na urbanistické zlomky vybydlených lesních samot, zbořených mostů a stodol. V nádherně nasnímané přírodě jaksi lépe než v obligátních troskách velkoměst přesněji vyznívá jaksi čistý, byť drsný bod nula, na němž se Německo koncem války ocitá. Kamera umně balancuje vizuál na hranici nestylizované krásy, aniž by přetékala do samoúčelného kýče. Ačkoliv režisérka sází spíš na obrazy a situace a slovy pro zřetelně domělou nedostatečnost, či až příliš zřejmým záměrem blýsknout se rafinovanějšími způsoby ["pohřeb" fotografií, černé prádlo] neplýtvá, sílící dilema hlavní hrdinky podává šikovně, nezjednodušeně a přesto čitelně tak, že realisticky zachovává nezvědomělý charakter konfliktu. Ve zdánlivě monolitním vyprávění se skutečnost, že se jedná o precizní, subtilní práci, snadno zaniká. Nejšokantnější překvapení mi přinesla až po-filmová rešerše ve formě zjištění, že představitelka hlavní role Saskia Rosendahl je cosi-jako-NEHEREČKA. Ne na dlouho (jak naznačuje i výčet chystaných projektů); její pamětihodný výkon dalece přesahuje meze podmanivé dětské spontaneity. ()
Film který vás přibije do křesla.Syrový ,studený nic neskrývající příběh ()
Tento film mě roztrhal na kousky! Až do poslední chvíle vás nenechá odpočinout a poslední scéna nastolí neodvratně pesimistický konec. Autoři se rozhodli, že jakékoliv pozitivní možnosti děje neuskuteční a vytvoří řekla bych hodně hodnověrnou podobu života generace dětí zůstalých po nacistech, které se vznáší ve vzduchoprázdnu, nikam nepatří, nevědí co si myslet o sobě, o svých rodičích. A tyto jejich pocity nejsou pochopeny ani zbylou nejbližší rodinou, stále se potácí v nesmyslně stanovených morálních pravidlech, která se nedají snést bez zešílení. ()
Body nahoru určitě za neotřelý úhel pohledu. ()
Vskutku netradiční pohled na závěr druhé světové války v Evropě ze zorného úhlu zevnitř rozkládajícího se hitlerovského Německa. Z přesvědčených nacistických rodin se rázem stává štvaná zvěř, což dostihlo i rodiče Lore, která tak zůstává napospas osudu i se svými malými sourozenci. Život se jim tak rázem mění v boj o přežití v krutém a nehostinném prostředí. Co dělá film Lore dobrým, je kromě neotřelého příběhu také výborná stylizace, s jakou byl natočen - skvělá je kamera, která si potrpí na detaily i krajinky, hraje si se světly, barvami i filtry a minimalistická hudba s klavíry a smyčči jen podtrhuje nevlídné prostředí Německa na konci války a těsně po něm. ()
Lore, poválečné drama, na které se zrovna hezky nekouká. Těžký život pěti dětí, kteří zůstanou na pospas sami sobě. Cestování z Bavorska za jejich babičkou 900 km přes zničenou zemi, je pro Lore uvědomění si skutečného světa a reality, která ji a jejím sourozencům přinese spoustu bolestí. Je to velmi silné drama. Celkové uchopení podstaty je sklíčující, protože když Lore zjistí celkový záměr svých nacistických rodičů a pochopí hrůzné důsledky Hitlerovy války, změní se její život a celkový postoj na svět. ()
Jak všichni slavíme to sedmdesáté výročí vítězství, rozhodl jsem se podívat na konec války i z pohledu poražených. Příběh Lore, které se nikdo neptal, jestli chce mít za rodiče prominentní nacisty, je mimořádně mrazivý a silný. Během vteřiny přichází o všechny dosavadní jistoty a dospívá s každým krokem z miliónů kroků, které udělá na cestě z jihu Německa k babičce do Hamburku. Je to fascinující obraz krajiny po apokalypse, kde je vše dovoleno a v níž ještě doznívají zvuky slepé víry v moc nacionálního socialismu. A když už si na to zvyknete a myslíte si, že vás nic nezaskočí, překvapí vás konec. Šťastný a přitom brutální. ()
Tak tohle mě naprosto dostalo. Tak silných filmů v této povrchní době, kdy už lidé nemají trpělivost a čas vnímat nedějovost velmi silného děje, není za rok víc než hrstka. Tomu filmu nechybí nic. Bohužel, jak už to u opravdové kvality bývá, nikdy nejde ruku v ruce s oblíbeností. ()
Reklama