Scenár:
Anthony McCartenKamera:
Newton Thomas SigelHrajú:
Rami Malek, Lucy Boynton, Gwilym Lee, Ben Hardy, Joseph Mazzello, Aidan Gillen, Allen Leech, Tom Hollander, Mike Myers, Aaron McCusker, Meneka Das, Ace Bhatti (viac)VOD (4)
Obsahy(2)
Film Bohemian Rhapsody je oslavou rockovej skupiny Queen, jej hudby a predovšetkým Freddieho Mercuryho, ktorý svojou tvorbou aj životom vzdoroval všetkým stereotypom, vďaka čomu sa stal jedným z najvýraznejších umelcov svojej doby. Film mapuje raketový vzostup nekonvenčnej skupiny prostredníctvom ich revolučného zvuku a ikonických skladieb ako napr. „We Will Rock You‟, „We Are the Champions‟ alebo práve „Bohemian Rhapsody‟. Ich príbeh začína bleskovým štartom, pokračuje neriadenou životnou špirálou a vrcholí nezabudnuteľným, strhujúcim vystúpením na koncerte Live Aid v roku 1985. Na jeho pódiu Queen v čele s charizmatickým Freddiem predviedli jednu z najväčších show v histórii rocku. Ich hudba bola a stále je obrovskou inšpiráciou pre celý svet. (Cinemart SK)
(viac)Recenzie (2 043)
___výběr BEST OF QUEEN (doslova)___ Výtky jen stručně, páč jsou stejné jako u ostatních: NE-Sascha Baron Cohen a jeho vize (nebo klidně Robbie Williams, Mika). NE-rating R. Přístup k natáčení povolen Brianu Mayovi a Rogeru Taylorovi. Fetiš. Podbízení. Nejsnazší cesta. Fanservis pro masy.___ Klady stručně, protože ano, jsou stejné jako u ostatních: Rami Malek. Songy Queen (což je vlastně z hlediska kvalit filmu irelevantní) ___ Nevyužitý potenciál. Žijící členové mají denně přísun tolika peněz, že mohli riskovat neúspěch/nízkou návštěvnost. Slovy postavy Taylora: "My balls are in my chest." a zdá se, že oběma tam už od natáčení singlu BR zůstaly. Na Queen jsem vyrůstal, i oni byli spoluutvářeči mého hudebního vkusu, dodnes je velmi rád poslouchám. Ale tohle ne. Už zmíněno - prázdný pomníček. Postavy několikrát vysílají message divákům, že originalita a být svůj je nejvíc. A nakonec publikum dostane k dokonalosti obroušený a učesaný produkt, aby byl stravitelný pro co největší cílovku. Což z jistého hlediska není špatné, ale zároveň to je špatně ;-) Na charakterech Deacona, Maye a Taylora, lze modelování Maye a Taylora nejzřetelněji vidět. (Zároveň prosím příště neobsazovat herce, kteří jsou sice podobní předobrazu, ale herecky nemají, co nabídnout než jen povrchní, ploché fráze, zahrnující vznešené řeči jako "jsme rodina", "chceme být originální, ne podle vzorců"). V tom filmu se vůbec říkají věci, které lze následně celku těžko věřit, protože snímek vyzařuje pravý opak: Je to film o songu Bohemian Rhapsody?, o Mercurym hlavně ("I'm not a leader. I'm a lead singer.")? - Tak proč se hlavně soustředí na Freddieho? , o Queen kompletně (dělení autorství,výdělku čtyřmi)? - Tak proč skončit u Live aid (a přesto do titulků plesknout Show must go on z 1991)?... Nemohl May s Taylorem složit instrumentální nový soundtrack? Musí hrát lacině nediegeticky songy?To, že diváci (plno z nich beztak zná cca 10 radio singlů, které rotují v czech rádiích dokola a pak jim "zlí" kritici níčí film pro fanoušky) u filmu brečí a zpívají a tak, je díky real hudbě a osudu real Mercuryho. Nikoliv kvůli kvalitám a hodnotě této nápodoby. Netuším, proč bych ten film měl vidět opakovaně, jak se teď děje (ani z nostalgie ne). Radši si pustím záznam třeba z Budapešti. ()
Nechápejte mě špatně, Bohemian Rhapsody je dobrý film, ale není to ten úžasný snímek, o kterém tady všichni mluví. Dostavuje se zde totiž stejný efekt, jako u Nagano Tapes, které má na čsfd 95%, byť se jedná o úplně obyčejný dokument. Lidé, ať si to uvědomují nebo ne, totiž hodnotí událost a ne samotný film. V případě Nagano Tapes to byla výhra olympijských medailí, což je pro spoustu Čechů vrcholná sportovní událost, v případě Bohemian Rhapsody je to samotný fenomém Queenů. Jistě, Freddie byl hudební genius. Ano, každý song, který zazní ve filmu je epický. Ano, Queen je jedna z nejvýznamnějších kapel historie lidstva. Ale samotný film? Samotný film je "pouze" přiklesená biografie kapely, která až na vyjímku Ramiho ( a to ještě lobuji za to, že jeho výkon se mi daleko více líbil v Mr. Robot ) není ani nijak suprově zahraná či zrežírovaná. BR je ve finále hezký pozitivní hudební film, který ale rozhodně není legendární. Legendární jsou pouze Queen. ()
Pravidla jsou pravidla a tenhle film vidět 2x nemusím. A dost pomáhá, že z Queen nejsem na větvi. Jsou dokonce jejich písničky, které přímo bytostně nenávidím (We Are The Champions a Bohemian Rhapsody jsou jedny z nich) a naopak ty, které si pustím rád (We Will Rock You, Radio Gaga). Seznam není zdaleka úplný, ale zmiňuji schválně jen ty, které zazněly ve filmu. Jsem tedy oproštěn od povinného chrochtání blahem a můžu si dovoli ten luxus napsat jak moc mi bylo občas nevolno. První věc která mě ještě dávno předtím než jsem film viděl naštvala, byla výměna "Borata" za "vyzáblého kluka s kořeny v Egyptě". Cohen, který se vizuálně na Mercuryho hodil lépe, měl v plánu natočit životopis, ne selanku. A o tu se původní členové kapely zasloužily. (při čtení další věty je nutné použít v hlavě hlas doktora ze Slunce, seno... cokoliv). Film je tak slaďoučkovatý až to není hezké.... Veškeré eskapády, které prakticky na několik let rozložily celou kapelu jsou tak jako jen cudně naznačeny a jediný kdo o nich mluví na plnou pusu je zároveň největší svině ve filmu. Tomu říkám náhoda. Celé je to tak nějak těžce uvěřitelné (chování Freddyho rodičů, jeho ženy a v první polovině filmu i chování kapely). Je to prostě až moc. Za mě největší obdiv dostal představitel kytaristy skupiny (Briana Maye). Ten je nejenže vizuálně dokonalý, ale chová se i "normálně". Nemá výlevy a nepřepíná z "nasraného" po "v pohodě" během jednoho střihu jako představitel bubeníka (Rogera Taylora), který díky střihu působí jako schizofrenik. Samozřejmě, interpretace části koncertu Live AIDS na závěr má neskutečný náboj (krom té ultra hnus písničky zmíněnou výše, kterou jsem přetočil). Hodnocení filmu je tedy obrovsky jednoduché. Odráží totiž míru vztahu ke skupině samotné. Nesnášíte Queen? Budete i film... potom ale pozbývá smysl se na něj dívat = ten kdo film viděl ho miloval ještě dřív, než se v sále zhaslo. Proto 11. nejlepší film na CSFD ;) ()
Bohemian Rhapsody je hodne nekomplexný a roztržitý snímok, čo sa filmarskej práce týka. Nájdeme tam veľa chybičiek krásy, tak trochu z "uzdy utrhnuté" dejové línie, ale to všetko kompenzuje krásna audiovizuálna pornografia, ktorej zážitok je ešte niekoľkokrát znásobený pomocou veľkého plátna. Proste je to nárez, ktorý by ste si rozhodne nemali nechať ujsť, kým je ešte v kinách. ()
Queenov a rockovú hudbu milujem a som rád, že sa tento projekt vydaril. Musím uznať, že Bohemian Rhapsody je po všetkých stránkach mimoriadne kvalitne zvládnutý snímok... bez pochyby. No nie som si istý, či je to až na momentálnych 91 %. Dej, aj keď dostatočne pútavý, zábavný a so svižným tempom, nedokázal zo mňa dostať nejaké silnejšie emócie, nedokázal sa mi až tak vryť pod kožu, ako by sa mal film, ktorému udelím 5*. Najbližšie sa k tomu dostal záverečný mini-set z Live Aid, ktorý bol perfektný a zároveň bol jednou z najlepších hudobných scén vo filme, akú som videl. Čo sa týka Ramiho Maleka, mal som obavy, že to nezvládne a jeho Freddie bude nevýrazný a málo charizmatický, ale nemohol som sa viac mýliť. Teraz po filme si naopak myslím, že len veľmi ťažko by sa momentálne na túto úlohu našiel vhodnejší herec. Celkový dojem z filmu viac ako dobrý. A aj keď to nie je dokonalé, rozhodne je BH najlepší hudobný film posledných veľa rokov. 85 %!! ()
Po dlouhé době jsem byla na něco v kině, dlouho jsem to odkládala, protože nerada chodím na filmy, kolem kterých je obrovký boom. Jenomže Freddie byl pro mě vždy sympaťák a skvělý zpěvák a tak jsem nakonec neodolala. Zezačátku jsem si říkala holka nepruď, protože ten předkus v úvodu filmu, kdy Malek hraje Mercuryho mládí se mi zdál přehnaný a rozčilovalo mě to. Časem jsem si zvykla a začala víc vnímat vše kolem. Film jsem si rozdělila na tři části, z nichž ta první a třetí mě bavily opravdu moc, prostředek je takový bohemský a vykresluje běh života o který moc nestojím,ale nezavrhuji, protože je jednoduché poddat se všemu co rychlá sláva přináší a ať v tom člověk neníí šťastný, tak se točí v bludném kruhu, ve kterém potká i pár pořádných blbců. Závěrečný koncert byl prostě božský a bez slz by to prostě nešlo. Freddie I love you. ()
Ani nepamatuji, že bych kolem nějakého filmu zažil v tuzemsku takové pozdvižení, jako právě kolem Bohemian Rhapsody a poslední dobou jsem si dokonce i připadal, že jsem snad poslední člověk v republice, který tento snímek ještě neviděl. Prostě se ale asi jen ukázalo, jak moc jsou Queen v našich, a vlastně podle výdělku asi nejen v našich, končinách oblíbená skupina a že vidět film o nich musí být snad až povinnost. A tak jsem nyní onu povinnost splnil i já a mám k tomu snad jen jedinou výtku, a to že film trvá jen něco málo přes dvě hodiny, neboť jsem kvůli tomu přišel o další spoustu okamžiků, informací a událostí ze života nejen Freddieho Mercuryho, ale všeho, co se točilo kolem této legendární, podle mě nejlepší a nejúspěšnější skupiny všech dob a tím pádem na mě ta podívaná zapůsobila krapet zkratkovitým dojmem, ovšem abych nemusel použít tuto výtku, tak by musel mít ten film tak čtyři, pět hodin, a stejně by tam nebylo ještě všechno podstatné a důležité, takže je to výtka zcela plochá a tak se musím spokojit „jen“ s touto verzí a hodnotit jí a v tomto ohledu nelze snad konstatovat nic jiného, než že mi ještě teď běhá mráz po zádech, jak moc emočně mě Bohemian Rhapsody zasáhla. Od začátku jde totiž o neskutečně silnou nálož, kterou možná současní mladí úplně nepochopí a nedocení, ale obecenstvo vyšších ročníků musí být zcela v prdeli, úžasná nostalgie doslova srčí z každé scény, veškeré tóny většiny zde použitých písní jsou balzámem na duši, postupný vzestup od klubové skupinky mezi největší hudební velikány je strhující, a jednotlivé epizody, ať už z Mercuryho osobního života, tak vzniku jednotlivých písní, či alb, je dech beroucí, velice obohacující a znovu musím opakovat, emočně neskutečně silný a přesvědčivý. Každopádně, přes všechny tyto zmíněné opěvované atributy je tu ale jeden fakt, který vše ostatní ještě o maličko víc předčívá, a to výkon Remi Maleka právě v roli Freddieho Mercuryho, který mě doslova ohromil, to bylo absolutní mistrovské herectví, které bylo jednak samozřejmě právem oceněno těmi nejvýznamnějšími filmovými oceněními, včetně Oscara, ale především, já jsem přesvědčen, že i sám Mercury by vstal a ve stoje jeho výkonu zatleskal, a výraz pro geniální ztvárnění filmové postavy nebyl už dlouho tak výstižný, jako právě v tomto případě. Bohemian Rhapsody je tak zkrátka skutečná filmová událost, která dokázala celý svět vrátit zpět v čase a společně zavzpomínat na krále hudby, a to způsobem, který jistě nenechal příliš očí suchých a srdcí kamenných. BRAVO!!! ()
Promarněná šance. Proč vyprávět opravdový příběh, proč se zamýšlet a pojímat věci originálně, když můžeme udělat cukrkandlovou telefonovelu z života jednoho z největších bouřliváků, zahrát všechny povinné písničky a dojmout masy? Z jednoho minutovýho rozhovoru s Mercurym jde víc života než ze 134 minut tohoto nabubřelého ničeho. ()
Nemá cenu opakovat tisíckrát řečené. Za sebe jenom dodám, že prodejnou jsem uvítal, že se nešlo moc do kontroverze, osudovosti a film skončil v tu pravou chvíli. Po celou dobu na mne film působil hrozně pozitivně což vnímám jako velké plus. ()
Film o legendě, o hlasu, kterej pobláznil celej svět... je to hezky natočený, dokonce bych řekl až oscarově líbivě. Bez kontroverzních témat, bez špetky něčeho negativního, celý to vyznívá tak nějak uhlazeně. Oproti tomu The Dirt je pravej opak - ano, je to jiná kapela, jinej žánr, jiný příběhy. Ale tam se toho aspoň nebáli, napálili to se vším všudy, ať si to každej přebere sám. A to se mně líbilo! Zatímco tady to má svoje meze, aby to bylo přístupný všem, aby se nikdo ničeho nezalekl. Téma drog, večírků, úletů, sexualita, všechno je to tady tak nějak na okraji a jen náznakem, ale ono to všechno k té kapele taky patřilo. Nejenom ty skvělý songy, který dodnes mají svou sílu. R. Malek podává dobrej výkon, nastudoval Freddieho výborně, ono hrát někoho takovýho chce odvahu, protože On byl prostě jedinečnej. Samozřejmě, že ten humbuk kolem je způsobenej hlavně tím, že jsou ty skladby dodnes velice oblíbený a celá ta kapela má i v dnešní době obrovskej kredit. A že tam tvůrci něco upravili a změnili oproti reálu ve prospěch dramatičnosti filmu?! No jo no, o tom se ale (radši) moc nemluví. ()
Člověk nemusí být skalní fanda Queen, aby si tuhle gurmánskou specialitu oblíbil a zamiloval. Vše v absolutním topu. Pro mě, fandu Queen, naprosto ultimátní hodnocení a poklona filmařům za skvěle odvedenou práci, kdy jsem v kině místy opravdu věřila, že na plátně hrají Freddie, Brian, Rog, Deacy i Bob Geldof. ()
Těžko se mi to hodnotí a to hned z několika důvodů. Queen je absolutní legenda a jejich hudba je skutečné mistrovské dílo a mám už mnohokrát ověřeno, že když ji napasujete kamkoliv, vyjde z toho pecka a o to jednodušší to tvůrci měli, protože ať by to natočili jakkoliv, člověk nemůže být naprosto zklamaný. Samotný příběh této legendární kapely byl ve skutečnosti mnohem dramatičtější, tady ale celou dobu film jenom tak klouže po povrchu, nikdy nejde úplně na dřen a spousta věcí je zde až příliš zjednodušených a to nejen co se týče samotného stylu natočení, ale i díky velkým dírám v samotném příběhu Queenů. Pominu značné ignorování zbytku kapely a přenesení pozornosti na Freddieho, protože (i když nás nejspíše chtěli tvůrci a především stále žijící členové kapely - producenti přesvědčit o opaku) právě jeho příběh je jednoduše tím nejzajímavějším, ale ani zde to není precizně dotaženo a tak jsem se nedozvěděl vlastně nic nového, respektive zásadního a je to o to větší škoda, když měli tvůrci k dispozici Ramiho Maleka, který Mercuryho veškeré pózy a vyjadřování trefil naprosto dokonale. Všechny hitovky tady vznikly víceméně bez toho, aniž by ukázaly jejich pravou inspiraci a vlastní význam, prostě tak vznikly a hotovo. Ano, všechno je to tak nějak naznačeno, ale nic není dotaženo do konce. Někdy je to celé zmateně sestříhané nebo alespoň mi přišlo, že některé scény mají špatnou návaznost, ale přes tuto velkou odbočku se vracím na začátek svého komentáře. Lze být po zhlédnutí Bohemian Rhapsody zklamaný? Absolutně ne, protože i kdyby vám v tom kině pustili místo filmu záznamy koncertů z youtube, pořád by se jednalo díky Mercuryho dokonalému zpěvu a jeho neskutečném umění si omotat publikum kolem prstu o perfektní zážitek, nicméně i kdybyste byli (čistě teoreticky) hudbou Queenů netknuti, tak závěrečná část ve Wembley je něco tak naprosto famózního a právě tady letí emoce do absolutních výšin a plyne z toho taková energie, že vás to dokonale vtáhne a nepustí. ()
Silné, dojemné i strhující, ovšem stále více zásluhou Queen jako takové než uměleckým vkladem Singera nebo Fletchera, který to dotočil po Singerově vyhazovu. Po stránce faktů je film docela romantizující, na druhou stranu se během vystoupení snaží být až hyperkorektně přesný, což navozuje otázku, zda vlastně vůbec bylo potřeba něco tak dokonalého natáčet znovu. Jako poctě nejvýznamnější britské kapele se tomu ale nedá nic vytknout. 75% ()
Vítejte u další epizody Tančí celé kino. Fréďa Rtuť má spoustu problémů. S gay přítelem, který je ničema a s AIDS, které je ještě větší. Nakonec i s filmaři, protože tenhle film provázelo tolik problémů jako lidí na Live Aid. Freddieho měl původně hrát Saša Cohen, ale vyhodili ho neboť chtěl film udělat o dost provokativnější a taky víc zaměřený na Mercuryho. Přeživší z kapely totiž chtěli film pojmout, že bez Queenu by Freddie nebyl tak dobrý a kapela je přeci rodina. Další průser, který se stal byl ten, že režisér filmu Brian Singer byl vyMeToován jako sexuální pervert a tak film dotočil jiný rejža. Na tyhle problémy ten film je fajn vcelku, ale zároveň ničím nepřekvapí. Někdy se dá vytknout střih, někdy triky, spousta problémů s gradací a tak dále. Každopádně tenhle film mě varoval, abych si nikdy nepořídil gay Village People přítele z Belfastu, protože ani kočky (žádný!) tě před HIV nezachrání. Jen zodpovědný sex, děcka (takže žádný Brian Singer pro vás). Jdu spát a doufám, že žádnej ko(k)hout na mě nezazpívá žádnou Bohémskou čachry machry. Jo a Malíček alias pan Cia má cameo, takže to je pro vás. ()
Emotion-draining-mother-fucking-masterpiece. ()
Úžasná oslava Queenů drasticky uhlazující hříšného Freddieho. ()
Emoce, emoce, emoce, emoce. Nic víc ()
Je to velkolepé hudební dílo a Freddie Mercury byl velkolepý zpěvák. Ten film odsejpá tak rychle, že sem až byl trochu zklamaný, že to skončilo. Film je průřez vlastně vším. Osobním životem, to jak se dostal ke kapele a jak se proslavili a taky jak to v kapele fungovalo i jeho nemoc. Přistihl jsem se několikrát jak se u filmu prostě jen culím a užívám si to a taky jak si notuju s každou písničkou. Rami Malek je fakt výbornej a já cítím Oskara. Dozvěděl jsem se i něco navíc co jsem nevěděl což mě taky potěšilo. Líbilo se mi jak na některý písničky přišli a čím vším si prošli. Queeni jsou a budou rocková legenda a stejně tak i Freddie Mercury. Úžasnej film ale jen si nemyslím, že je to 3. nejlepší film. Životopisný filmy se hodně přeceňují jen díky tomu, že to je o někom kdo něco dokázal a nebo se ztotožníte s jeho činy nebo zrovna zde s jeho tvorbou. Není moc co vytýkat protože muzika výborná, herecké výkony jsou výborné a jako celek je to fakt super. Film plný emocí u kterého vypnete a užijete si rockovou jízdu Legend. 85% ()
Komplexní dramatický portrét charakteru se nekoná, ale jako show a oslava kapely film funguje skvěle. ()
Is this the real life? Is this just fantasy? Fantastické to bylo. A to tak, že přímo bohémsky. Film jsem shodou okolností viděl 1. prosince, ve Světový den boje proti AIDS, a dlouhou, opravdu dlouhou dobu jsem nezažil tak vynikající hudební snímek, u kterého jsem nenarazil na hluché místo, který dokázal být vtipný, emotivní a eskalující. A že to není natočené na 100 % podle historického průběhu? Pokud to někomu vadí, prosím, avšak je to zbytečné rýpání do takto skvělého filmu, byť Queenům fandím již od mala a o jejich historii něco vím. Rami Malek jako Freddie Mercury byl úžasný, skvělý, charismatický, snad ani jednou za celý film jsem si nepomyslel, že by to nebyl sám Freddie... Samotný komentář si, myslím, zaslouží závěrečné vystoupení Live Aid ve Wembley roku 1985. Od chvíle, kdy Freddie vběhne na pódium a rozezní se Bohemian Rhapsody, se mě zmocnil zvláštní pocit. Pocit, který jsem v ten moment nedokázal patřičně popsat, ale byl silný. Nejspíš mi Freddieho bylo líto. Když ho totiž vidíte, jak do své performance dává vše, tak víte, že vždy bude součástí dějin. Queen jsou tak významným milníkem v hudební historii, že zkrátka víte, že sledujete kus historie. Při We Are the Champions mi Freddieho bylo líto, jako člověka, který si přes obrovské hudební úspěchy musel projít tím, čím si prošel, nemocí, zklamáním, dlouhým sebehledáním. Člověka, který zde předvedl skvělý výkon a kterého o několik let později vyčerpal a dostal AIDS. Freddie zkrátka byl výjimečná star a Bohemian Rhapsody je filmem o této hvězdě. Film je třeba vidět v kině a náležitým audiem. ()
Reklama