Réžia:
Jiří ChlumskýScenár:
Josef UrbanHudba:
Boris UrbánekHrajú:
Ondřej Vetchý, Vica Kerekes, Attila Mokos, Igor Bareš, Anna Šišková, Jarek Hylebrant, Jiří Schmitzer, Norbert Lichý, Fjodor Bondarčuk, Katarína Kolajová (viac)Obsahy(1)
Tento snímek byl inspirovaný skutečnými událostmi, které se udály v sedmi poválečných dnech na Šumperku roku 1945. Útěk ženy českého lesníka Jana, Agnes, je zakryt tajemstvím. Jen ona sama ví, kdo a proč ji hledá. Její zmizení burcuje Jana v okamžiku vzájemné krize, kdy jejich bezdětné manželství je již téměř troskách. Je konec války a domů se vracejí nejen lidé z vnitrozemí, ale i němečtí vojáci. Ne volba, ale osud štvanců spojil dohromady Jana a Jurgena, který se právě vrátil z fronty. Oba muži hledají Agnes, manželku a sestru v jedné osobě. Ta zatím prchá divokými lesy, pronásledována nejmocnějším mužem okresu pro své svědectví. Napříč horami vede cesta k poznání osudovosti vzájemného svazku, do kterého nečekaně vstoupí Janova první láska Marie. 7 dní domů na hájovnu Čečel se stává symbolem vzájemného hledání a touze po ztraceném domovu. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (200)
Zajímavý námět, ale zpracování mě emočně nepoznamenalo. Charakteristika postav je povrchní. Chvílemi mi přišlo, že dvojice utečenců je na výletě a schovávají se před okolím. ()
Vždy, když je politicky vypjatá doba a zvláště byla ta poválečná, vylézají " z děr" na povrch lidské zrůdy a hyeny. Jsou bezcitné, bezcharakterní, násilnické, sobecké a chamtivé. Tak to bylo, je a bude. Nejsou to zvířata, ale zrůdy. Zvířata totiž zabíjejí pouze z hladu nebo pocitu ohrožení. Samotný vznik tzv. Revolučních gard dal bohužel příležitost těmto lidským zrůdám skrýt svou kolaborantskou činnost za fašistické okupace a naopak nekompromisně "projevit" loajalitu nově nastupujícímu režimu a přitom se ještě řádně napakovat. K samotnému filmu jen tolik: některé scény byly opravdu zbytečně dlouhé, některé okamžiky díky nesrozumitelným dialogům nesrozumitelné. ()
Sedm dní a nebo víc? Mám pocit, že všechny filmy s Vetchým by měly být z principu cenzurovány. To by se taková kremace filmů někdy hodila. A nebo ne? Ovšem epický flashback hlavní sexbomby Kerekes byl tak monstrózní, že mi málem upadly kalhotky. No joooo. Vono ten Herz nebyl tak kůl, jako Chlumský (Kdo že to je?!). A proto tagy: láska, les, násilí, smrt a přeci i vojáci! Všichni si přejí aby tam byly lepší dialogy, aby to už skončilo.. aby coby.. 5 hvězdiček. Jedna hvězda pro potenciál. ()
"Hlavně, že ta svinská válka skončila.." ()
CITÁT - Vzpomínám na svou ženu, jako by to bylo dnes........... Tohle je jistě zajímavý snímek s dobrým hereckým obsazením, ale já tyhle dramata moc nemusím. Bylo to celkem smutné. ()
Film mi připadal docela slibný, má to kvalitního Ondřeje Vetchého, leckdy neotřelou kameru a poutavý příběh. Do háje to ovšem poslaly některé nepravděpodobné či naroubované situace ve scénáři a především naprosto nepochopitelný zvrat na konci ála končíme čtyřikrát za sebou. *Možné SPOILERY* Naprosto nechápu motivaci Schmitzerové postavy, a proč na konci jednala tak, jak jednala? To se rozhodl být osamělým desperátem Sudet? To se to nakonec opravdu mělo jmenovat Sudetenland, nejlépe "Schmitzerův Sudetenland". Obávám se, že tuto zmrvenou scenáristickou linku nenapraví ani dodatečný střih (po viděné první verzi na LFŠ '12), mající napravit parodicky vyznívající konečné scény. ()
Velice silný a dojemný příběh. Pan Vetchý a slečna Kerekes ve svých životních rolích ztvárňují sílu lásky v těžké, poválečné době. ()
Byla to hodně špatná a těžká doba. Kdo to neprožil, nemůže vědět jaké to je. ()
Nechme stranou to, jestli se v pohraničí po osvobození děly nějaké nepravosti. Pokud jse o samotný příběh, způsob jeho vypravování, schopnost diváka zaujmout, vtáhnout ho do děje a "přinutit" spoluprožívat osudy filmových hrdinů, tady tvůrci vyloženě zklamali. Je to podivně zabitý film, ve kterém se postupně veškeré emoce vytrácejí a divák si přeje jediné - aby už to nějak skončilo. Tři hvězdy dávám za námět. Ale zklamaný z výsledku jsem velice. 50% ()
Na českou tvorbu asi nadprůměr navíc s doborou hereckou sestavou, ale mě to přišlo jako hodně velká slatanina, kde se běhalo po horách sem tam se něco stalo a člověka asi nejvíce překvapí nelogické chování některých postav (Schmitzer). V porovnání s Habermannovým mlýnem hrozně nezáživné a nezajímavé, škoda docela zklamání a pro mě 4/10 . ()
Když jsem slyšela či četla o tomto filmu, tak mě popadl docela příjemný pocit očekávání něčeho minimálně skvělého. Jenže jak jsem se spletla, když jsem místo tohoto slibného námětu viděla pouze neustálé a mnohdy i docela nesmyslné hry na kočku a myš, v podobě prchajících Němců či poněmčených Čechů. Postsynchrony u nadabovaných postav mi nějak dobře neseděly, (ale možná jsem trochu hnidopich) a to asi jako v každém v poslední době natočeném českém válečném či poválečném filmu. Naštvalo mě neustálé vyvolávání hlavní postavy, kterou hraje Ondřej Vetchý po jeho ženě. Kdybych alespoň pocítila nějaké hlubší propracování příběhu, jistě by si film zasloužil hodnocení lepší. ()
Nějakou informační hodnotu film má, ale je potřeba znát více souvislostí a historických faktů, jinak může divák získat mylný dojem o poválečných událostech v pohraničí. Občas je to takové přeplácané, těžko říct, proč takový záběr ve filmu vůbec je, jindy se děj neskutečně vleče. Korunu tomu nasazuje závěr v titulkách o jakémsi věnování (komu, proč, těžko říct) a věta: "Nikde jinde v Evropě podobné území neexistuje". To jako vážně? To se tvůrci nenamáhali zjistit aspoň základní fakta o změnách v poválečném uspořádání Evropy? Máme k dispozici více informací a i přesto nedokážeme natočit film o nedávné historii. ()
Je vidět, že se snímek snaží upozornit na celkem komplikovanou dobu. Je pravdou, že těsně po válce se Češi chovali skutečně jak bestie. Nechci to chování omlouvat ani kritizovat. Nezažil jsem dobu, nezažil jsem válku. I když si myslíme, že víme, jak bychom se zachovali, s jistotou to nevíme nikdy, pokud se nám to skutečně nestane. Ale místo toho, aby tvůrci filmu natočili něco skutečně silného, děsivého, odrážejícího dobu a jednotlivé události, ať už z toho, nebo onoho pohledu, rozhodli se o podivnou romanci na pozadí historických událostí. Žádný odraz doby, žádná snaha o vysvětlení, ale prostě jenom snaha jednoho muže zase vidět svojí ženu. V tomhle případě poměrně úsporné herectví většiny aktérů příliš nefunguje. Kam se sakra poděly emoce? ()
Tenhle film drží nad vodou hlavně herecké výkony jak hlavních postav, tak i těch vedlejších, i když ty hlavní jsem brala jen jako průvodce jednotlivými událostmi. To bylo velmi zajímavé. Ale pořád jsem se nemohla zbavit pocitu, že mi něco chybí. Film upoutal moji pozornost hned od začátku, ale ke spokojenosti mi to nestačilo. Škoda, tohle téma mě hodně zajímá a přitahuje. ()
Poválečné Sudety a mravní zákon v nás. 1) Zdá se, že konečně po čtyřiceti letech jednostranného výkladu a třiceti dalších letech výkladu s obrácenými znaménky se dostáváme k tolik potřebnému nadhledu._____ 2) Výborná pointa dodává dílu patřičné vyznění._____ 3) Zaujal mě 31letý Jarek Hylebrant (Jurgen Schreier). ()
To snad ani není možný, že takové temné téma z poválečných Sudet dokáže režisér Chlumský zprznit tak, že nad tím zůstává rozum stát. Co taky můžeme očekávat od tvůrce prachbídných zhovadilostí jako je Ordinace v Růžové zahradě nebo Ohnivé kuře. To jsem si měl uvědomit hned, když jsem se na film chtěl podívat. Režisér bez talentu a citu pro dané události z toho udělal debilní kovbojku, kde postavy pobíhají sem a tam, hledají se navzájem a jednají naprosto nesmyslně. Děravý a odfláknutý scénář postrádá jakoukoliv logiku a střih zběsile przní scény, které přestávají dávat smysl, zejména od druhé poloviny to dostává takové trhliny, že jsem nechápavě kroutil hlavou. Herci velká nuda nebo katastrofa, Vetchý pořád dokola hraje stejné výrazy, důvěryhodnost je vzdálená na míle daleko a Hylebrant přehrával až hrůza. Někteří herci jsou předabování a celkově zvuk stojí za starou belu, postsynchrony jsou příšerný! Hudba taky žádná sláva. Nějaká atmosféra je ta tam, rekvizity v podobě dnešních půllitrů nebo jiných nepřesností rozhodně na věrohodnosti nepřidávají. Celkově je to podobné Herzově Habermannovému mlýnu, jenže ještě horší kategorie. No jo, scénář dělal ten samý člověk. Takže jak někde zase uvidím pod filmem podepsáno jméno Chlumský nebo Urban, obloukem se vyhnu jeho sledování. To samé bych doporučoval divákům, kteří od filmu čekají nějaký smysluplný příběh a ne jen plytkou rutinu bez sebemenší invence. Jednu hvězdu dám za pár pěkných záběrů šumperské krajiny. ()
Tak kriticky jako někteří kolegové bych to neviděl, žádná sláva to ale není. 7 dní hříchů zklamává zejména po scenáristické stránce - příběh bohužel nedrží u sebe a mění se ve sled tu více, tu méně zajímavých epizod, v nichž většinou někdo odněkud někam běhá. Ani motivace postav není úplně jasná a ač se všichni herci (nebudu je tu rozepisovat, protože špatný výkon ve filmu opravdu není) snaží, seč jim síly stačí, někdy prostě nemají co hrát. Závěrečný zvrat, který je zbytečný a nevysvětlený, výsledek hodně sráží dolů. Pokud se ale snímku nedá něco upřít, jsou to poměrně dusná atmosféra, místy až depresivní, a nádherné scenérie hor, které jsou opravdu uchvacující. Poměrně mi tu fungovala i hudba. Je opravdu škoda, že tak závažné téma je zpracováno takto rozpačitě, protože to potenciál mělo. Škoda, že to nevyšlo. Musím zůstat u průměru a dát 50%. ()
Jo tak tenhle žánr nám jde, období kolem druhé světové války máme v malíčku jako nikdo. Bohužel to zas taková bomba není, hlavně přílišný počet postav a rozháranost mě vede k doměnce, že se to šilo rychlou jehlou. Musím zase pochválit jak krásné záběry krušnohorské krajiny, která pohladí člověka po duši. Dlouho jsem uvažoval jaké dám hodnocení a nakonec jsem byl přísnější a zvolil jsem nižší hodnocení, přesto vše mírně doporučuju. ()
Několikrát jsem si během sledování vzpomněla na letos viděné drama "Tenkrát v ráji" a ono ejhle, oba snímky mají nejen společného scenáristu, ale bohužel také slabé herecké výkony (Vetchý se mi sem zoufale nehodil) a zmatený scénář nelogicky přeskakující z místa na místo. Slabota. ()
Pod slupkou kontroverzního námětu zbyla realizační bezradnost, film je nesoudržný a zmatený a divák se jen ptá, kdo se na tom fiasku podílel největší měrou. Potěšit může pravděpodobně jen mého psychicky nepříliš stabilního souseda, který si popisované události nepamatuje (protože na něj rodiče v té době ani nezadělali), což mu ovšem nebrání dopouštět se občas (většinou když televize tuto neblahou historii nějak připomene) hlasitého hanobení národa vykřikováním nejrůznějších variací slovního spojení "-píííp- Češi". Takže pokud bude mít "svůj den", máme se na ulici nač těšit... ()
Reklama