Epizódy(148)
-
Tabidači to nakamatači (E01)
-
Šiken no šiken (E02)
-
Rival ga survival (E03)
-
Kibó to jabó (E04)
-
Hisoka wa hisoka (E05)
-
Igai na kadai (E06)
-
Hikósen no kessen (E07)
-
Kaikecu wa tasúkecu? (E08)
-
Šúdžin ni gojódžin (E09)
-
Hikkake no kikkake (E10)
-
Gamble de trouble (E11)
-
Saigo no kakugo (E12)
-
Gon jori no tajori (E13)
-
Target ni hit (E14)
-
Damašiai no toriai (E15)
-
Haiboku to kucudžoku (E16)
-
Ana de wana (E17)
-
Taisecu na mensecu (E18)
-
Katenai ga makenai (E19)
-
Fukakai na tenkai (E20)
-
Kjódai no mondai (E21)
-
Kiken na banken (E22)
-
Ban'nin no sekinin (E23)
-
Zoldyck no kazoku (E24)
-
Mienai to aenai (E25)
-
Arekara to sorekara (E26)
-
Tógidžó ni tódžó (E27)
-
Nen to Nen (E28)
-
Kakusei to kanósei (E29)
-
Gekitó to kattó (E30)
Obsahy(1)
Snem mladého Gona Freakse, vychovávaného doposud tetou Mito, je stát se po vzoru svého otce Ginga tzv. hunterem, což je v tamním světě někdo, komu není dobrodružství a odvaha cizí. Hledá například vzácné tvory a poklady nebo chytá nebezpečné zločince. Přestože Gon svého otce nikdy předtím neviděl a zná jej pouze z vyprávění své tety, je plně odhodlán stát se hunterem, aby se mohl s otcem setkat a pokračovat v jeho stopách. Musí však podstoupit náročnou hunterskou zkoušku, která vyzkouší nejen jeho schopnosti fyzické, ale i psychické. Potkává při ní nové přátele, jakými jsou třeba chamtivý a zbrklý, avšak loajální a vtipný Leorio, tichý a přemýšlivý mstitel Kurapika nebo tajemný zabiják Killua se svým skateboardem, ale také nepřátele, jako třeba zvráceného kouzelníka Hisoku nebo gang s názvem Spiders, který vyvraždil Kurapikův klan Kurta.
Jedná se o remake stejnojmenného seriálu z roku 1999, jehož se tentokrát ujalo animátorské studio Madhouse. Protože původní seriál končí otevřeně a manga, podle níž je seriál natočen, byla i po ukončení seriálu nadále vydávána, rozhodlo se studio Madhouse po jedenácti letech vytvořit remake, jenž bude obsahovat i příběh odehrávající se po událostech popsaných v původním seriálu.
(Hromino)
Recenzie (51)
Jednoznačne zatiaľ najlepšie shonen anime aké som videl. Ma to spád, akciu, napätie, je to vtipné miestami odviazané a pritom si seriál dokázal zachovať patričnú vážnosť, krásne naanimované, epické (+OST no.1), sympatický hlavný hrdinovia, niekedy na zamyslenie, niekedy seriál nedovolí ani dýchať, že sa jedná o anime čo má už nad 130 dielov a pritom je tu badatelná absencia filerových dielov (oproti vraj pôvodnému seriálu) je veľké plus. Po 70 dieloch vôbec nenudí, vždy sa tam deje niečo čo núti človeka siahnuť po ďalšom dieli. Skvelo napísaný, vymyslený a prepracovaný počin ktorý budem v rámci žánru uznávať už naveky. 90% ()
Tak moc bych chtěl dát plné hodnocení, ale za Chimera Ant arc prostě nemůžu. Jeho sledování bylo místy až neúnosné. Je to vážně škoda, protože do té doby to byl nejlepší seriál co jsem v tomto žánru viděl. ■ Smrt je zde tak častá a natolik přirozená, že když dvanáctiletý klučina během pár vteřin vykuchá masového vraha, tak si jde chvíli na to hrát s kámošem a oba to berou jako normální věc. Dostala mě taková typická dohoda v rodině nájemných vrahů. „Tati uděláme dohodu? Zabiju dvanáct lidí a ty mi půjčíš 50 miliard.“ ■ Hodně se mi líbilo jak byl prezentován šéfík a členové první velké záporné skupiny, kterým hlavní hrdinové čelili. Zmíněný šéf své členy nebral jako podřadné loutky, s nimiž by pouze manipuloval, ale vážil si jich a jejich názorům naslouchal. Členové k sobě chovali vzájemný respekt a dokázali mezi sebou řešit problémy. Problémem bylo to, že k lidem mimo skupinu se až tak uctivě nechovali a na krku měli spoustu vražd nevinných lidí. ()
Hunter x Hunter patří bezpochyby mezi nejlepší shounen anime i přesto, že jsem v průběhu 148 dílů měla nespočet připomínek. Byla bych tomu dala i pět, protože jsem se u toho opravdu bavila, ovšem byli místa, která mi vyloženě vadila. Kupříkladu Gonovo "vítězství" nad Hanzem nebo vyvrcholení mravenčího arcu. Sice je to na jednu stranu unikátní, ale já asi upřednostňuji ultimátní boss fighty. Každopádně je to "must see" anime ()
Nový HxH je podobný případ jako nový Fullmetal Alchemist. Poté co původní seriál vyšuměl do jakéhosi závěru navzdory tomu, že manga vycházela dále, dostavila se o několik let později u pánů a dam ze studia Madhouse potřeba příběh dovést až do zdárného konce podle předlohy a eliminovat fillery, respektive trochu volnější epizody, jimiž byla napuštěna původní verze. Výsledek? Seriál od začátku ubíhá stylem „to, co v původním anime trvalo dvě epizody, tady dáme do jedné, ať tu nezadaptovanou část příběhu co nejrychleji doženem”, což znamená, že tvůrci na začátku leccos vypustili, značně zrychlili nebo pozměnili. Ať už návrhy postav, množství krve (značná cenzura) nebo dabéry postav. Proto si myslím, že člověk, jenž mangu nebo původní anime nezná, si úvod s hunterskou zkouškou tolik neužije. Chyběla mi tam ona napínavá, hutná atmosféra z původního seriálu, chybělo mi tam více prostoru na představení postav (skoro mi přišlo, jako by je tvůrci představili stylem „čau, já jsem Kurapika a chci se mstít” nebo „nazdar, jsem Leorio a budu tu hrát roli šaška”). Po Zkoušce a výpravě za Killuou ovšem tempo zvolňuje, postavy dostávají více prostoru na získání sympatií a i té krve začíná přibývat (nezměnili náhodou čas vysílání?), díky čemuž se v mých očích celková kvalita začíná blížit kvalitám původního seriálu, v novoyorcké části se mu téměř vyrovnává a v Greed Islandu jej dokonce překonává (byť i u tohohle remaku považuji Greed Island za jednu z těch slabších částí seriálu). Na onu očekávanou část se zmutovanými hmyzáky jsem si musel nejdřív trochu zvykat, ale po několika dílech jsem se na tu správnou vlnu chytil a dokázal si i tuhle část užít díky krásně hutné atmosféře a sympatickým záporákům (Neferpitou ftw!). Právě postavy jsou jednou z hlavních předností HxH, díky nimž seriál stavím mezi špičku šónenu. Postavy sice do jisté míry naplňují nepsané tradice postav šónenu, ale zároveň nejsou jasně kladné nebo záporné, nestojí pořád na jedné straně barikády, nepůsobí dojmem tvorby přes šablonu a umí překvapit. Líbí se mi Togašiho nápady, odhodlání zabíjet klaďase a nešetřit násilím. Líbí se mi, že v seriálu nejsou ani fillery, ani roztahané souboje s mnoha flashbacky na několik dílů. Je mi proto opravdovou záhadou, proč si třeba takový Fairy Tail získal o mnoho větší popularitu než HxH. ()
Galéria (1 393)
Fotka © Madhouse
![Hunter x Hunter - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/357/164357233_ade7e4.jpg)
Hunter x Hunter jednoznačne patrí medzi vrcholy shounen žánru a je ukážkovým, skoro až učebnicovým materiálom toho, ako by malo dobré shounen anime vyzerať - a pritom sa od ostatných žánrových diel výrazne líši a v mnohom odlučuje. Ponúka vynikajúco napísané postavy, z ktorých každá má rozličnú charakteristiku a odlišné vlastnosti a črty, takže si každý nájde svojho favorita, a postavy sú zároveň aj najväčším ťahúňom filmu, každá ma dostatočne veľa priestoru, každá dokáže niečim prekvapiť a má nejakú výraznú ikonickú vlastnosť. Okrem perfektných postáv nám seriál predstavuje obrovský svet, plný záhad, tajomstiev a dobrodružstva, dočkáme sa aj skvelých súbojov, ktoré neslúžia len ako bezduché mlátičky, ale ukrývajú v sebe oveľa viac (či už vzájomný konflikt medzi postavami, ktorý ich vzťah posúva dopredu alebo perfektné stratégie) a snáď najprepracovanejší systém techník všetkých čias, nen, ktorý má perfektné (nikdy neporušené) pravidlá, originalitu a kreativitu, pričom tu nie je ani jeden moment, pri ktorom by divák nemal jasnú predstavu o sile a obmedzeniach postavy, nikdy sa tu neporuší ustanovené pravidlo a nikdy protivníka neporazí sila priateľstva, ako to poznáme z Fairy Tailu a Naruta, ale schopnosti, skúsenosti, kreativita, tréning, drina a motivácia danej postavy, čo je často prekvapujúce a nevídané. Mimo to si seriál udržuje po celý čas rovnakú kvalitu (týka sa to ako technickej, tak aj obsahovej stránky) a to aj cez pomerne veľký počet odlišných príbehových liniek a ohromných 148 epizód (bez jediného filleru!). Okrem toho nám seriál ponúka perfektné jednotlivé ságy, z ktorej každá je o niečom inom, no každá je dobrá, originálna a má čím zaujať. Prvá časť [Hunterská skúška] sa síce niesla v trochu rýchlejšom tempe, nebol dostatok času na väčšie zoznámenie sa s hlavnými postavami a niektoré udalosti, ktoré sa odohrali v pôvodnej verzii boli bohužiaľ odstránené (ako napríklad stretnutie Gona a Kaita na Veľrybom ostrove, alebo oddychová vtipná epizóda pred poslednou časťou skúšky), skrátené, prípadne im bolo prenechané menej priestoru. Prvé stretnutie s postavami Kurapiky a Leoria preto nebolo tak pevné (čo sa našťastie postupom času zmení), Tonpa nebol zďaleka tak zákerný a Hanzovi bolo venované naozaj len minimum priestoru. Pôvodná verzia dokonca mala o niečo temnejšiu, znepokojivejšiu atmosféru (obzvlášť keď sa na plátne objavil Hisoka; najvýraznejšie sa to prejavilo vo štvrtej fáze skúšky, kedy z neho miestami išiel ozajstný strach), zatiaľčo tu pôsobilo všetko nevinne a Hisoka bol o niečo "prijateľnejší". Chvíľu som si musel zvykať na rýchle tempo a niektoré zmeny (či už dizajnu postáv alebo hlasového herectva niektorých postáv), ale od začiatku to bolo chytľavé, pútavé a zábavné - po skončení jedného dielu som chcel hneď vidieť ten ďalší, čo vlastne fungovalo ako v starej verzii, tak aj tej novej. Páčil sa mi aj hudobný podklad a animácia (byť artstyle, ktorý mala staršia verzia osobne považujem za niečo príťažlivejší) a celkovo sa jednalo o kvalitnú záležitosť. Myšlienkové súboje s väzňami v tretej fáze skúšky stále patria medzi to najlepšie, čo seriál za celý čas ponúkol, scény s Killou a Gonom boli roztomilé, Leorio vždy dokázal príjemne zlepšiť náladu, skúšajúci boli sympaťáci a zápasenie s predsedom Neterom bolo vtipné. Sem tam sa tu našiel nejaký zaujímavý moment a jednoducho už úvodná príbehová časť bola dobrá. Ale vtedy som ešte stále považoval staršiu verziu za lepšiu a komplexnejšiu. Druhá časť [Rodina Zoldyckov] viac prehlbovala vzťah medzi Killuou a Gonom. Predstavila nám domácnosť Killuovej rodiny (od dvorného, cez strážneho až po samotných rodinných členov) a Gon hlbšie zisťuje, akým životným štýlom žije Killua a čo za divnú rodinu vlastne má. Okrem toho naberie viac vedomostí, zosilnie a prejde si ďalším tréningom. Aj keď túto časť považujem za najslabšiu (ono tých päť dielov je na rozvinutejší, zaujímavejší dej fakt málo), stále v nej je pár výborných momentov, z ktorých u mňa jednoznačne vedie hra s mincou a po nej vedľajšia emotívna linka služobníčky Canary. Tretia časť [Nebeská aréna] sa presunie do nebeskej arény, 251. poschodovej budovy, v ktorej sa odohrávajú zápasy v štýle jeden na jedného a každý víťaz sa na základe výsledku zápasu dostane na vyššie poschodie, ktoré vždy prináša silnejších a zdatnejších protivníkov. Za každú výhru dostane účastník dobre zaplatené, takže sa tu rozhodnú prísť Gon s Killuou. Pochopiteľne je táto časť akčnejšia, napínavejšia a človek sa dočká viacerých vydarených súbojov. Nie je to však zďaleka tak o samotných zápasoch, ako skôr k ďalšiemu tréningu a skúške, ktorej musí Gon čeliť. V tejto časti sa totižto prvý krát stretávame s pojmom "nen" a zisťujeme toho viac o tamojšom svete. A aj keď ma táto linka občas nudila (Gido, Riehlvelt a Sadaso ma vôbec nezaujímali), dočkáme sa dvoch výborných súbojov a považujem ju za málinko lepšiu, než tie dve predchádzajúce. Štvrtá časť [York-newské mesto] je pravdepodobne najtemnejšia a najzaujímavejšia. Zájdeme trochu do podsvetia, stretneme sa s novými zaujímavými postavami (z ktorých u mňa vedie Chrollo) a dostaneme niekoľko nových informácií. Dočkáme sa niekoľkých prekvapivých momentov a skvelých súbojov, pričom najmä druhá polovica arcu bude obohatená niekoľkými dejovými zvratmi. V tejto časti má Kurapika najväčší priestor, dozvieme sa toho o ňom o niečo viac a prejde si väčším vývojom. Naviac seriál v tejto chvíli zahodí svoju nevinnosť, príbeh pôjde do tuhého a už sa tam objaví aj nejaká tá krvavejšia scéna. V piatej časti [Greed Island] sa konečne dočkáme očakávanej vzácnej hry, ktorá má Gona bližšie zaviesť k stretnutiu s jeho otcom. Okrem zaujímavého herného systému sa stretneme s novou významnou postavou Biscuit, hlavné postavy si znovu prejdú vývojom, získajú ďalšie vedomosti a nakoniec ich využijú v skvelej záverečnej hre. Táto časť sa mi páčila zo všetkých najviac, najmä vďaka skvelému zápasu vybíjanej. Šiesta časť [Mravenčia chiméra] je najdlhšia a najrozvinutejšia. Predstaví nám nové skvelé postavy (Knuckle, Colt, Morel, Shoot, Kite, Youpi, Meleoron, Ikalgo, Palm, Knov), ponúkne niekoľko skvelých momentov (nasraný Gon, posledná hra), občas mierne rozplače ("Jeho meno je Meruem", Reinin návrat domov, posledná hra). Postava Meruema je naviac naozaj geniálna a momentálne si neviem vybaviť zápornú postavu, ktorá má takýto vývoj, inteligenciu, silu a uveriteľnú ideológiu, názory a myšlienky, s ktorými sa neraz zhodnem. A jeho vzťah s Komugi bol skrátka prenádherný. Na druhej strane sa jedná o najzdĺhavejšiu a najnudnejšiu časť celej série, u ktorej som sa len málokedy tešil na ďalší diel. Po smrti jednej z postáv ma to začalo mierne nudiť, neskôr sa to nieslo v štýle "5 dielov super, 10 dielov nuda" najmä kvôli tomu, že niektoré vedľajšie línie postáv ma skrátka nebavili a tých postáv tam bolo až veľmi veľa. Preto keď nebol na obrazovke Meruem, Colt, Knuckle alebo Killua, už som sa na to tak zaujato nepozeral. Naviac sa tempo až neuveriteľne spomalilo a trojminútový dej bol spomalený a predĺžený do celej dvadsať-minútovej epizódy. Súhlasím síce, že to je zaujímavé a fajn (celý dej jednej epizódy totiž len opisuje stratégiu), ale predsa len to je občas až príliš pomalé a nudí to. Našťastie sa to znovu zmení po smrti jednej z ďalších postáv a od tej chvíle som si to znovu plnohodnotne užíval a záverečné diely boli jednoducho skvelé. Ale bol skvelý celý tento arc, keď ma z celkových 61 epizód bavilo asi len 20? Bez pochýb sa jedná o dobrú časť, pre niektorých možno aj najlepšiu (niekde som počul, že to je údajne najlepší anime arc všetkých čias), ale mňa skrátka nejako veľmi neohúrila. Siedma časť [Predsednícke voľby hunterov] bola výborná. Sústredila sa na dve dejové línie - záchrana Gona a predsednícke voľby, z ktorých prvá bola zaujímavá a originálna (seriál nám predstaví ďalšieho člena z rodiny Zoldyckov), pričom ma milo potešil návrat Hisoky (v šiestej časti mi chýbala jeho prítomnosť) a druhá bola trochu pokojnejšia a zábavnejšia. Obe tieto línie ponúknu niekoľko skvelých momentov (Leorio tam bude mať jedno menšie cameo) a obe sú celkom úctyhodne a emotívne zakončené. Nakoniec tomuto seriálu nemôžem udeliť menšie hodnotenie ako štyri. Po oboch alchymistoch sa jedná o dosť možno najlepšie shounen anime, ktoré si zaslúži omnoho väčšiu pozornosť, než mu je momentálne venovaná. V zahraničí je síce celkom obdivované a populárne, avšak je mi trochu smutno, že u nás je oveľa väčšia pozornosť venovaná sračkám ako Fairy Tail. Nezvyknem do hodnotenia zahŕňať niečo takéto, ale v tomto prípade nemám inú možnosť - Obľúbené postavy: Meruem, Hisoka, Leorio, Kurapika, Killua, Knuckle, Chrollo, Colt () (menej) (viac)