Kamera:
Satoši FudžitaHudba:
Tacuja KatóHrajú:
Misuzu Togaši, Tomosa Murata, Norio Wakamoto, Tomokazu Seki, Juki Macuoka, Takehito Kojasu, Jukana, Kaoru Mizuhara, Rjóta Takeuči, Tecu Inada, Džin Domon (viac)Epizódy(26)
-
Sign up (E01)
-
Keijaku džóken (E02)
-
Šoki furjó (E03)
-
Tegaki njúrjoku (E04)
-
Voice memo (E05)
-
Manner mode (E06)
-
Rusu óto (E07)
-
Šin kišu (E08)
-
Čakušin kjohi (E09)
-
Kazoku plan (E10)
-
Service šúrjó (E11)
-
Džušin kengai (E12)
-
Hicúči settei (E13)
-
Memory šókjo (E14)
-
Double holder (E15)
-
Šúri (E16)
-
Kazoku wari (E17)
-
Konsen (E18)
-
Zenken sakudžo (E19)
-
Data tensó (E20)
-
Anšó bangó (E21)
-
Secudan (E22)
-
Keijaku furikó (E23)
-
Kensakučú (E24)
-
Reset (E25)
-
Šokika (E26)
Obsahy(1)
Jedinou náplní života Amana Jukitera bylo psát si deník do svého mobilního telefonu a povídat si se svými imaginárními kamarády v imaginárním světě. Kamarád, Bůh imaginárního světa, Deus Ex Machina, vymyslel novou hru, která Jukitera nenechá stranou ani v reálném světě. Nejprve se mu v mobilu začnou objevovat zápisky jeho vlastní budoucnosti, čehož vykutáleně využívá a hned poté se dozvídá, že není sám. Je dalších jedenáct a všichni jsou součástí hry na život a na smrt! Zabij je všechny a staň se novým Bohem! (Zíza)
(viac)Recenzie (48)
Mirai Nikki nie je skvelé anime. A vlastne ani bohvie ako dobré. Záporné stránky tu prevládajú nad tými kladnými a dospelého diváka to bude skôr dožierať ako baviť. Lenže tentoraz je to jeden z nemnoho prípadov, kedy dávam mojim vlastným pocitom než objektivite a bezúčelnej filozofii (inak by to bolo len za dva). Toto anime je totižto jedno z tých, ktoré ma zatiahli do japonskej kultúry a za to mu impozantne vďačím. V tejto dobe už síce nemám čo len najmenšiu chuť sa na to pozrieť znovu (pár krát som sa o to pokúšal, no už mi to veľmi nebolo po chuti), no stále k tomu mám akúsi autoritu. Určité veci mám stále vryté v pamäti a v žiadnom prípade by som ich z nej nechcel dostať preč. Obzvlášť túto perfektná skladbu: https://www.youtube.com/watch?v=FpSu77yl5W0 ()
O tom, že je "Juki" nejhorší akční hrdina za posledních 100 let už se tady toho napsalo relativně dost, takže to tu rozebírat nebudu. Za sebe musím říct, že Mirai Nikki bylo jedno z mých prvních anime, když jsem se k anime kdysi vrátil a i když mělo opravdu hodně nedostatků, strašně rád na něj vzpomínám. Hlavně na Juno. Tahle postava je dokonalost sama. Roztomilejší než většina ostatních anime charakterů, oddaná, laskavá a milá a zároveň děsivější než Zaraki Kenpachi s Hisokou dohromady. Mě osobně Juno neskutečně bavila a já si jí opravdu moc oblíbil a kdybych se někdy dostal do nějakého těžkého průšvihu, kde by mi šlo o život, tak o výběru partnera do týmu mám jasno, jenom bych se asi musel přejmenovat na "Jukiho"... Nebyla to ale jenom Juno koho jsem si oblíbil, ale třeba i taková Minene byla prostě perfektní děvče a její momenty s Nishijimou brali mé romantické srdíčko opravdu útokem. Zkrátka jsem dostal vše co potřebuji, charaktery, které ve mě budou vzbuzovat silné emoce, originální,ale jednoduchý a srozumitelný příběh, spoustu akce, trochu té zábavy, pěknou hudbu a slušnou animaci. Jistě má to své nedostatky a viděl jsem, že už zde byly rozebrány, ale já hodnotím subjektivně a pro mě tohle byla prostě paráda... 9,5/10 ()
Mne sa to celkom páčilo, po všetkých tých sladkých seriáloch, ktoré som nedávno prešiel, mi toto padlo ako balzam na dušu. Dostatok násilia a celkom zaujímavý dej, celkom slušný hudobný doprovod a dostatok času venovaného hlavným postavám - to všetko ma prinútilo ohodnotiť to štvoricou hviezdičiek. Škoda toho "cliffhanger" záveru a absencie humoru, v každom prípade tento seriál patrí medzi to lepšie, čo som v poslednej dobe z Anime videl. ()
Není to zdaleka poprvé a téměř jistě ani naposled, co se n-tice účastníků pustila do vzájemného vyvražďování organizovaného vyšší mocí. Nedávno skončilo Higashi no Eden, o malinko hlouběji v historii najdeme Battle Royale, a to se omezuji jen na Japonsko. Na konci bývá odměna pro vítěze a na začátku zvláštní dárek. V Mirai nikki se nebudeme vztahovat k obojkům z Battle Royale, ovšem připodobnění k telefonům z Higashi no Eden není úplně od věci. Východní ráj poskytoval peníze, okamžitý přístup k veškerým službám, které se za daný obnos daly pořídit, a konečně přehled o výdajích protivníka. Telefony, či přesněji deníky dvanácti účástníkům Mirai Nikki poskytují předpověď budoucnosti, předpověď nejistou, neboť může kdykoliv změněna rozhodnutím protivníka. +++++ HnE i MN tak přirozeně tíhnou do žánru thrilleru, z kterého ovšem HnE co chvíli chytře vystupuje, zatímco MN tak činí méně často a o poznání pitoměji. Zápletka HnE totiž nespočívala ve hloupém vzájemném vraždění. Chytrost však Mirai Nikki mohl projevit skrze uživatele deníků, neboť konflikt se podobá složité šachové partii, kterou spolu hrají telepaté. Plány v plánech jiných plánů, jak řekl klasik. Právě ve chvílích střetů založených na inteligenci dosahuje Mirai Nikki svých vrcholů. Není jich málo a není jich moc. +++++ Pravda i tady se najdou hnidy. Máme hlavního hrdinu a jemu a především právě jemu jsou posíláni do cesty všichni zbylí účastníci hry. Jakoby existovali jen pro něj a zhmotňovali se až ve chvíli, kdy ti již poznaní stihli z větší části zemřít. Nikdy tak nejedná ve stejný okamžik více než odhadem pět hráčů. Fakt, že se záhy utvoří ústřední dvojice také napětí nepřidá, neboť divák usoudí (SPOILER), že právě oni si to mezi sebou musí rozdat ve finále. A tak se i stane. (KONEC SPOILERU). +++++ Nevyčítal bych však seriálu, že skladba ústřední dvojice je jaká je. Chápu, že divák se nerad identifikuje s osobou, která je bojácná, slabá, má ústa plná humanity, ale je ráda, když ji někdo ochrání před nebezpečím, třebas vykucháním člověka a pak ono vykuchání odsoudí jako čin vraždícího šílence (kterým skutečně je), slibuje, že všechno napraví a nakonec mu všechno projde. Identifikovat se s tímto je odporné a nepříjemné, ale v určitém slova smyslu jsou dnešní lidé právě takoví, akorát že ono "kuchání" se děje kdesi daleko a přeci jen moc mu zabránit, asi obyčejný Jukiteru nemá. Těžko říci, zda jde o náhodu (dost možná ano, neb Jukiteru není zcela konzistentní), kritiku pokryteckého humanismu, pravdoláskařství, jak se dnes s oblibou říká nebo naopak okázalé lhostejnosti a pohodlné sebezaslepenosti. Ač není Mirai Nikki filosofickým veledílem a v mnohém se jedná o počin docela pitomý, soudím, že o určitou reflexi tímto směrem by se divák měl pokusit. +++++ Zbylí hráči až na vzácné výjimky nejsou příliš zajímavými patrony, případně dostávají minimální prostor. Oblíbit jsem si tak zvládl pouze číslo 4, trošičku i 9, 11. Z nehráčských za zmínku stojí pouze Akise Aru. Zbylé nedostatky jen telegraficky: závěr překombinovaný, nedůvěryhodný; pocit, že se během hry mění pravidla (představte si tento podraz např. v Death Note); náhlé a extrémní proměny Jukiterua, které i přes možnost výše naznačeného výkladu působí nevěrohodně. Slabé ***. () (menej) (viac)
Mirai nikki není rozhodně tak špatný, jak jsem očekával nebo jak jsem slyšel od svých známých který mají nakoukaných stovky anime. Já jsem v podstatě začátečník, ale ta premisa filmu mě příjde dobrá a vlastě tak nějak funguje dokonce. Největším problémem není Yuno Gasai, protože ta se logicky chová tak, jak by asi měla. Problém je ten uřvaný slaboch Jukiteru, který značně podkopává celý seriál a nebavilo se mě na něho koukat, poslouchat ho nebo mu dokonce fandit. Už v počátku jsem mu přál smrt, ale ta samozřejmně nepříjde, takže na nás čeká ta špatná varianta. Vydržet to sním do samého konce, což bolí, hodně bolí! ()
Galéria (568)
Fotka © Chiba TV
![Mirai nikki - Z filmu](http://image.pmgstatic.com/cache/resized/w663/files/images/film/photos/164/689/164689859_1fca87.jpg)
Zaujímavosti (6)
- Jména ústřední dvojice - Yuno a Yukiteru - odkazují na římského nejvyššího boha Jupitera a jeho choť Juno. I ostatní držitelé deníků budoucnosti mají své protějšky v římském pantheonu, a to s výjimkou Třetího. (Mates2106)
- První ze dvou závěrečných písní „Blood Teller“ nazpívala zpěvačka Faylan. Ta druhá „Filament“ je od kapely Yousei Teikoku. (CarnTheNunya)
- O první ze dvou úvodních písní „Kuusou Mesorogiwi“ se postarala kapela Yousei Teikoku. Tu druhou „Dead END“ nazpívala zpěvačka Faylan. (CarnTheNunya)
Reklama