Kamera:
Mathieu VadepiedHudba:
Ludovico EinaudiHrajú:
François Cluzet, Omar Sy, Anne Le Ny, Audrey Fleurot, Joséphine de Meaux, Clotilde Mollet, Alba Gaïa Kraghede Bellugi, Cyril Mendy, Salimata Kamate (viac)Obsahy(2)
Ochrnutý bohatý aristokrat Philippe si za svojho nového opatrovateľa vyberie Drissa - černošského mladíka zo sídliska, ktorého práve prepustili z väzenia. Napriek obrovským rozdielom medzi nimi ich spojí nedotknuteľné a bláznivé priateľstvo, vďaka ktorému obaja dokážu veľké veci v tejto komédii o tom, že ani ochrnutý človek nemusí stratiť zmysel života a toto zistenie mu môže sprostredkovať tá najmenej pravdepodobná osoba. Nedotknuteľní sa stali najúspešnejším európskym filmom posledných dvoch desaťročí. (STV)
(viac)Videá (8)
Recenzie (2 820)
Nejlepší francouzský film, jaký jsem kdy viděla (ovšem pravdou je, že jsem jich moc neviděla). Komedie a drama v jednom, každá složka správně vyvážená. Na konci filmu jsem byla naprosto spokojená, šťastná a dojatá. Film jsem viděla, aniž bych věděla, do čeho jdu, aniž bych se koukla na hodnocení na CSFD, proto mě velmi překvapilo, když jsem zjistila, že je tak dobře hodnocený. Hezké nevydírající lidské drama se všemi aspekty lidství, co jen můžou ti dva mít. P.S.: U holení fousů jsem se málem počůrala smíchy. ()
Boromejka z lapáku zvyšuje nápadnost půvabů buržoazie. Podtext lidskosti a ústřední záměr vymítat sebelítost bezprostřední živelností jsou nedotknutelné, leč subjektivní „handicapy“ nelze opomenout. Na sociální drama se klouže po povrchu, či stoupá směrem k utopii jako paraglide nadnášený termickým proudem vzduchu, většina vtipných scén na téma konfrontace zdravý člověk - kvadruplegik je předvídatelná bez ohledu na divácké limity korektnosti a co je nejhorší, latexové rukavice místo cévky, či plen jsou jakýmsi znakem učesanosti, která stříká voňavý filmový parfém na jinak zcela „nearistokratickou“ realitu. S hodnocením „nejlepší evropský film posledního desetiletí“ bych tak byl velmi opatrný.. P.S.: Státem těžce zkoušenému českému invalidovi maximálně zbývá, aby si od výfuku svého Maserati Quattroporte dovedl gumovou hadicí zplodiny do interiéru vozu a ukončil to. No jo, to by vlastně nešlo. Modely autíček od firmy Bburago zplodiny nevylučují.. ()
Tak mne treba vsichni vodstrelte ale nevim proc bych tyhle nehumorny pateticky sracce mel palit 5* jenom protoze je to proste v mode?! sorry ale i francouzaci slapnou nekdy vedle a tohle je dukaz na film mi nepasuje ani jeden ze zanru realny drama to neni na to je to az moc uslzeny a dojemny komedie uz vubec ne zasmal sem se asi dvakrat a to fakt nestaci pravda podobny styl humoru pro mne moc neni ja radsi brutalni narezy ala Diktator South Park a spol ale proc na to brat ohledy a na zaver jeste technicka poznamka to ze je cosi oznaceno za 9 nejlepsi film na slovutne CSFD jeste neznamena ze tomu tak doopravdy je... ()
Výborný skvěle dramaticky a scénáristicky vypilovaný snímek o tom, jak to mezi paraplegiky a podobně postiženými v reálném životě - nechodí. Philippe totiž patří k tomu zlomku populace, která si může dovolit život na zámku se spoustou personálu a v takovém prostředí se i ochrnutí snáší mnohem lépe než živoření někde v ústavu s vyhořelým personálem, který dává všemožně najevo, jak moc ho svojí pouhou fyzickou existencí štvete, a který vás permanentně udržuje ve stavu mizerného přežívání. Jenže takový pravdivý film by nenabízel tolik hřejivého humoru, zajímavých situací a přitažlivých postav. Vzájemná chemie mezi opatrovníkem Drissem, černošským plebejcem z periferie, a aristokratickým příslušníkem vyšší třídy Philippem je jednoduše dokonalá a plně funkční. Film neřeší jenom vznik jednoho velkého přátelství, ale zajímavým způsobem se potýká i se střetáváním různých kultur, společenských vrstev a věčného sváru tzv. velké elitní kultury s popkulturou lidových mas. Nedotknutelní skvěle naplňují oba žánry, ke kterým se hlásí. Těmhle hrdinům se smějete a zároveň se o ně bojíte. Kromě výše uvedené výtky bych měl snad jen jedinou - ten film je svým dovětkem zbytečně doslovný, tady bych nechal více méně otevřený konec a prostor pro divákovu fantazii. Celkový dojem: 90 %. ()
Francouzská kinematografie rozhodně není mým šálkem čaje. Jejich humor obecně mi nikdy nepřišel moc vtipný a že by mě někdy francouzský film upřímně dojal, to si taky zrovna nevzpomínám. Intouchables jsou ale trefa do černého (NE, nenarážím na afroameričana v hlavní roli) a pro mě alespoň nástinem znovuobjevené důvěry ve francouzský film. Neskutečně příjemný snímek o nevyzpytatelné cestě životem v doprovodu vskutku lahodných melodií - 90%. ()
Galéria (72)
Zaujímavosti (44)
- První setkání obou protagonistů se v realitě odehrálo v podobně absurdním duchu jako v Nedotknutelných. Abdel se přišel ucházet o místo z jediného důvodu, a to, aby mohl dál pobírat sociální dávky. Na Philippeho působil jako „malý, netolerantní, povrchní, arogantní mužíček“. Ale něco na Abdelovi ho přesto upoutalo. Byla to prý jistá bláznivost, neohroženost, smysl pro humor a hlavně – Abdel Philippeho nelitoval. S ním si začal Philippe znovu užívat života a vzrušení z toho, že neví, co přijde příští minutu, jak sám popisuje v rozhovorech s médii. Dalších 90 uchazečů tedy odmítl a přijal Abdela na zkušební období. Největší zlom v jejich vztahu nastal až po smrti Philippeho ženy. Zhruba v těchto chvílích se mezi muži rozvinulo nečekané přátelství, které, i když je to k neuvěření, probíhalo podle interview a vydaných knih velmi podobně tomu, jak bylo zobrazeno ve filmu. (pornogrind)
- Hoci skutočným Drissom bol mladý Alžírčan menom Abdel, režiséri Éric Toledano a Olivier Nakache zmenili národnosť postavy na Senegalčana, pretože sa im páčila práca s Omarom Syom na filme Tellement proches (2009) a navyše Sy tiež zažil život na chudobných francúzskych predmestiach, rovnako ako Driss. (Arsenal83)
- Keď Driss (Omar Sy) telefonuje s Philippom (François Cluzet), tak si môžeme všimnúť, že u Philippa je deň, zatiaľ čo pri Drissovi je noc, no obaja žijú v tom istom meste. (ShortyIC)
Reklama