Scenár:
David FoenkinosKamera:
Rémy ChevrinHudba:
Émilie SimonHrajú:
Audrey Tautou, François Damiens, Pio Marmaï, Ariane Ascaride, Mélanie Bernier, Joséphine de Meaux, Christophe Malavoy, Marc Citti, Bruno Todeschini (viac)VOD (3)
Obsahy(1)
Nathalie žije úžasný život. Je mladá, krásná a má skvělé manželství. Ale v okamžiku, kdy její manžel zemře při nehodě, její svět se zhroutí. Několik dalších let se soustředí pouze na práci, své emoce nechává stranou. Pak nenadále, aniž by věděla proč, políbí toho nejnepravděpodobnějšího muže – svého kolegu, Markuse. Tento zvláštní pár se pak pouští na vlastní emocionální pouť; cestu, která vyvolává nejrůznější otázky a nepřátelství v práci. Můžeme opravdu ovlivnit způsob, jakým objevíme novou chuť do života? Nathalie a Markus, kteří objevili novou lásku, utíkají, aby dali svému vztahu šanci. Je to příběh o znovuzrození, ale také o jedinečnosti lásky. (oficiálny text distribútora)
(viac)Recenzie (82)
Něžné.. ()
║Rozpočet $-miliónov║Tržby Celosvetovo $10,800,000║ ()
Jak jsem já měla dnes možnost vnímat "Něžnost", tak si myslím, že to není film pro široké divácké spektrum. A nebo je tu druhá možnost, že jsem zrovna dnes byla naladěná na tenhle druh žánru. Někdy opravdu múže stačit jediný polibek, vlídný úsměv nebo jedna věta pronesená v pravý čas a změnit tak nejen celý den, ale je možné, že někdy i celý život. V reálném životě to tak často nebývá, ale ve filmu si to můžeme občas dovolit. Co pro někoho bylo nudné a bez emocí, nebo dokonce bez nápadu, tak pro mě to byl niterně hluboký zážitek, velmi laskavý, jemný a nutící člověka přemýšlet o pokrytectví, povrchnosti a hloubce lidských citů. Krásná Audrey Tautou tady dokázala jak je velmi dobrou herečkou a pro roli Markuse vybrali podle mě velmi vhodně i vzhledem k jeho roli nám známého herce Z Klamače srdcí Francoise Damiense. Podtrženo a sečteno, strávila jsem s nimi krásný večer. ()
"Traumatický zážitek, jak z Ikey nábytek. Švéďák pindá s tůtou Tautou, hodinu a půl, já si hryžu nehty nudou, prstů už jen půl." Chudinka křehká květinka, kvalitně a drsně ušpiněná v Londýně, i zde utrpěla trauma jak řemen. Ostatně já taky. Ona z přesunu svého milovaného manžela z lože do rakve, já z toho, jak se dá zrakvit i film s dobrým námětem a špičkovou herečkou. Jednu hvězdu za ostrý start citově rozhárané truchlící Audrey a nečekaný polibek od šéfky v kanclu. Dal bych i druhou, z piety k zesnulému manželovi, ale to by mi mdlý scénář musel alespoň nakousnout, jaké že trauma v minulosti utrpěl náš políbený fousatý introverťák, že na rande furt dělal Zagorku a vůbec že se choval jak švédský slon v citovém porcelánu. Co já vím, třeba že se mu v pubertě něco nepovedlo s jeho dívkou... asi sestavit dle manuálu IKEA nábytek :-). ()
Nežnosť sa síce tvári príjemne civilne, ale so skutočnosťou toho spoločného veľa nemá. A tým nemám na mysli to, že tu máme tento konkrétny, na prvý pohľad nevyvážený pár. Ale to, že vlastne na tom nič divné nie je, Markus síce nie je krásavec, ale je to normálny týpek a zase osobne sa mi viac ako okolím adorovaná Nathalie páčili ešte viac jej kolegyňa "ohováračka" a šéfova sekretárka. Najmä ak sa na vzhľad upriamuje film v dobe, kedy sa v spoločnosti viac akcentuje to, ako sú muži úspešní a koľko majú peňazí. Inak je to celkom príjemná romantika, ktorá nie je ničím výnimočná, ale občas poteší nápaditou montážou (zostrih vývinu vzťahu s prvým priateľom až po svadbu a záver v záhrade). ()
Úplne bežná francúzska romantika s ošúchanými frázami, ale kvôli skvelej Audrey to dávam aspoň za 3. Inak raz stačilo. ()
Zvláštní film, který nebude bavit každého, ale mně se moc líbil. Já jsem ji chápala. Někdy to prostě jinak nejde. Švéd neměl chybu. :) ()
Film, který bere jako samozřejmost, že se k lidem chováme podle toho, jak vypadají. A nejenom, že to příběh považuje za normální, ale ještě to zveličuje ad absurdum. Nikoliv jako kritický nebo humorný prvek, ale jako běžnou součást života. Proto se všichni k průměrně vypadajícímu Markusovi chovají - právě jen kvůli jeho vzhledu - jako k Hitlerovi, který omylem přišel na chanukovu večeři. A nad Nathálií všichni vzdychají, jaká že je úžasná a skvělá - a přitom je jen pěkná. ____ Snad nejhorší je, že tenhle postoj přijal za svůj i ústřední pár, takže Markus je vděčný za to, jaká krasavice a hvězda se k němu snížila a ona tak trochu blahosklonně poskytuje svoji záři obyčejnému člověku. ____ Film s povrchním poselstvím je navíc zbytečně natahovaný. /12. 10. 12./ ()
...aneb když sympaťáka Francoise vystřídá pošuk Markus a celej film jde do háje ... --- Pobavilo mě, jak se Markusovi v rozhovorech neustále musel chválit smysl pro humor - snad aby tvůrci sami sebe jakože přesvědčili, že dovedou stvořit zábavnou, neřkuli zajímavou postavu. A že teda vskutku nedovedou. ()
Tak o tohle prkno bych se teda ani ne opřel, co s těma herečkami je, hrozný, příběh ničím zajímavý, prostě totální nuda. ()
K Markusovi si teprve budu muset najít cestu. ()
Prvotinu bratrů Foenkinosových je i přes zdejší zařazení komedie / romantika těžké nějak škatulkovat. Příběh totiž sleduje život Nathalie v třech rozdílných obdobých jejího života, z nichž každé promlouvá k divákovi v podstatě rozdílném žánru. Romantiku po prvních minutách střídá docela solidní drámo, které až v druhé půlce vystřídá něco na způsob komedie. Přesto to nějakou silou vůle drží všechno docela kompaktně pohromadě a tvoří jeden ucelený příběh. Ten na mě fungoval a oslovil mě jakýmsi ... něžným(?) ... charakterem. Ten film prostě má něco do sebe. Samozřejmě, že tom má lví podíl Audrey Tautou, která už asi vždy bude "ta roztomilá herečka z Amélie". Někdy na mě tenhle diblík moc nefunguje, tentokrát to však sedlo tak jak mělo. ()
Francouzská romantická komedie, která - byť s francouzskými reáliemi - až příliš připomíná americké filmy s podobným námětem. Ale je tu Audrey a hlavně Pio Marmai, do kterého jsem už pár let platonicky zamilovaná. Nakonec to je asi to hlavní, na co tenhle film sází - na herce. Idea ženy, která se zamiluje do muže, totiž zas tak orginální není. Navíc ve filmu se vyskytují chyby (skleničky na stole ve scéně v čínské restauraci jsou jednou dnem vzhůru, podruhé zas stojí na nožičkách). To nic nemění na tom, že mě film bavil. A o to jde. O to a o Pia :) ()
Tohle neni komedie! Spíše romantické drama. Mělo by se to nějak rozlišovat, případně dát alespoň tu “komedii” až na konec. Ach kde jsou ty doby kdy komedie ješte znamenala smát se a když už bylo něco k breku tak to bylo od smíchu. I tragikomedie byly pořád komedie. V komediích hráli komici a komediální herci a jenom jste se na ně podívali, už jste se smáli. Pravý význam komedie je definitivně pohřben..odpočívej v pokoji. ()
Prapodivné francouzské filmy,kterým málokdy přicházím na chuť. Tento film zvaný v češtině Něžnost si našel cestu k mému srdci jako druhý francouzský v pořadí hned po Nedotknutelných. Jelikož mám Audrey Tautou moc ráda tak jsem se na tento film musela podívat. Perfektně propletené pocity a dojmy ženy,která ztratila životní jistotu - tudíž milovanou osobu.Dlouho hledala samu sebe a ztracená hluboko ve svém nitru věděla,že se z toho musí dostat..Sama,bez dětí, pouze se starou babičkou,která ji jako vdova jediná pochopila a s milující rodinou a blízkými i když ji tak trochu nutili, aby si už někoho našla.. Zlomená a vysílená Nathalie s velkou bolestí na srdci procházela dál životem až jakousi prazvláštní náhodou, nebo jakousi nehodou políbila Markuse a najednou našla jakýsi lék na bolavé srdce..Měla takový svůj pilíř o který se mohla opřít a zůstat silná a sebejistá jako byla dříve. Později pochopila,že k němu něco cítí a pustila ho k sobě jak je krásně na konci snímku řečeno - do zahrady svého srdce kam se Markus moc rád schoval :-).Příjemně proplouvající děj a vůbec skvělá nálada snímku.... ()
Audrey Tautou je dobrá herečka, je krásná, ale někdy prostě ani její talent a ani její krása nestačí na to, aby utáhly jeden celý film do zdárného konce. "Něžnost" má hezký námět. Je to námět, který je pro milovníky romantických komedií, které nejsou hloupé. "Něžnost" se tváří jako velmi umělecký film, ale ve skutečnosti není nic jiného než romantikou, která se snaží být komedií, nikoli třeskutou, ale pouze příjemnou, něžnou... no však to má v názvu. nejprve se film tváří jako sonda do jednoho příjemného vztahu. Rázem se ale mění v drama, aby došlo k největšímu zvratu ve filmu, který si následně zase plyne svým pomaloučkým tempem, který mi, nevím proč, připomíná francouzský venkov. Nikam se úplně nechvátá, všechno má svůj čas, navíc jsou tu komické figurky, které ale nejsou nijak absurdní, prostě jenom sem tam trochu zvláštní. Humor zde není bujarý, ale podávaný v malých dávkách, aby se zachovala lehká rychlost, kterou film zvolil. A tak se dvojice pomaloučku sbližuje, sem tam se jejich vztah trochu zamotá, ale jinak se není čeho bát. Svou pozvolností se film může změnit na nudu a nic na tom nemění ani okouzlující úsměv představitelky hlavní role. Příběh není velký, komedie není tak zábavná, je to všechno pojato velmi komorně, lidsky, něžně a ne zas až tak zajímavě. Více: http://www.filmovy-denik.cz/2012/09/expendables-2-cerna-venuse-mame-papeze.html ()
Námět byl již mnohokrát zfilmován, ale tady se to podařilo s takovou lehkostí a elegancí, jak to umí právě Francouzi. Představitel Markuse je na první záběr až ošklivý. Ale s přibývajícími minutami, už když jde do svého domu ,,ovíněn" polibkem, stává se z něho neskutečný sympaťák. Po zhlédnutí jsem byla nabita pozitivní energií, což se mi nestává často. ()
Francouzi to s romantikou prostě umí. S humorem už to bývá horší, ale tady se jim to kupodivu povedlo. Audrey Tautou mě neustále mate, je hezká, ale ne krásná, má divný úsměv a vyhublou postavu a přesto téměř mimosmyslově chápu, proč je považována za osudovou ženu. ()
Kdyby jen něžné. Snímek se vleče v tak příjemném duchu, že nemusíte nijak zvlášť zabředávat do nějakých filozofických úvah. Na všechno máte dost času. Ten je věnován tomu, aby bylo možné postihnout ztrátu, která bolí hlavní hrdinku. Tautou se jí zhostila poměrně věrně, za což jí patří nebývalé díky. Romantický film, který z vás nemačká slzy a ani po vás nechce, aby jste někomu fandili. Což je více než příjemné v přemíře romanťáků na pikaču. Přesto, chybí tu malý jinotaj, metafora či něco méně explicitního. Práce s motivem srdce mi nestačila. ()
Mám veru zmiešané pocity z tohto celého. Skôr sa to však nieslo v duchu takej melancholickej romantiky. Po tragickom začiatku prišla fáza, keď sa zrazu človek ocitne v situácii, o ktorej nikdy sám ani nepomyslel... Presne takto to prebiehalo aj u Nathalie a sama nevedela, čo ďalej so životom. Čo sa potom postupne začalo meniť, ale ako vravím - celé mi to prišlo také chladné a melancholické. Ale potešil opäť tradičný francúzsky humor, ktorý bol skôr skrytý "medzi riadkami" v podobe rôznych narážok a metafor. No a celkový dojem zlepšila ešte aj hudba a výber piesní, ktoré korešpondovali s dejom. Ale aj tak, čakal som oveľa viac... ()
Reklama